Провадження № 3/686/7376/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Навроцький В.А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , заступника командира групи в/ч НОМЕР_1 ,-

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

16.09.2021 року близько 09 год. 35 хв. ТВО начальника медичної служби в/ч НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_2 був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння головний сержант ОСОБА_1 ..

Про перебування даного військовослужбовця з ознаками алкогольного сп`яніння було повідомлено командира роти капітана ОСОБА_3 , який в свою чергу доповів ТВО командира загону майору ОСОБА_4 , після проведеної бесіди з головним сержантом ОСОБА_1 йому було запропоновано пройти медичне обстеження на встановлення ступеню сп`яніння у спеціалізованому медичному закладі.

В подальшому головний сержант ОСОБА_1 добровільно пройшов медичний огляд в КНП «Хмельницького обласного закладу з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради, який встановив діагноз: «алкогольне сп`яніння », що підтверджується довідкою від 16.09.2021 року № 1068.

Про факт перебування на військовій службі головного сержанта ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, ТВО командира загону майор ОСОБА_4 доповів командиру в/ч НОМЕР_1 .

Частиною 3 ст. 172-20 глави 13-Б КУпАП (в редакції Закону №1952-УІІІ від 16.03.2017 р.) передбачено покарання військовослужбовцям за військове адміністративне правопорушення, вчинене в умовах особливого періоду.

Визначення «особливого періоду» міститься в абзаці 11 статті 1 Закону України «Про оборону України», у якому передбачено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У свою чергу, мобілізація - це комплекс заходів здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано (абз. 4 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Таким чином, визначення особливого періоду, наведеного в Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не суперечить визначенню, наведеному у Законі України «Про оборону України», а лише містить ширше визначення цього поняття.

17 березня 2014року виконуючим обов`язки Президента України видано Указ «Про часткову мобілізацію» №303/2014, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 1126-VII.

Згідно пункту 8 цього Указу він набирає чинності після його затвердження Верховною Радою України.

Закон України від 17 березня 2014 року №1126-УІІ «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності з дня його опублікування, а саме, 18 березня 2014 року.

Таким чином, з 18 березня 2014 року в Україні відповідно до абзацу 11 статті 1 Закону України «Про оборону України» та абзацу 4 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» настав особливий період.

Указом виконуючого обов`язки Президента України від 6 травня 2014 року №454/2014 «Про часткову мобілізацію», який затверджено Законом України №1240- VII від б травня 2014 року, оголошено часткову мобілізацію.

Закон України №№1240- VII від 6 травня 2014 року «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності 7 травня 2014 року.

Обставинами (умовами), що визначають момент настання - особливого періоду є: або оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення такого рішення до виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент введення воєнного стану в Україні чи окремих її місцевостях.

Таким чином, часткова мобілізація, яка оголошувалася Указами Президента України, є складовою частиною особливого періоду.

Згідно рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України», уведеного у дію Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014, у Донецькій та Луганській областях проводиться антитерористична операція.

У силу положень Закону України «Про боротьбу з тероризмом» Збройні Сили України та інші військові формування приймають участь в антитерористичній операції визначеним складом сил і засобів.

У відповідності до абзацу 8 статті 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Президент України приймає рішення про демобілізацію із внесенням відповідного Указу на затвердження Верховною Радою України.

З 30.04.2018 відповідно до Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей», у Донецькій та Луганській областях проводиться Операція Об`єднаних Сил.

У відповідності до абзацу 8 статті 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Президент України приймає рішення про демобілізацію із внесенням відповідного Указу на затвердження Верховною Радою України.

За викладених обставин особливий період як часовий проміжок, що охоплює мобілізацію, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, не завершився.

Положеннями ст. 24 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, зокрема:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Положеннями ст. 24 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, зокрема: 2) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Таким чином, головний сержант ОСОБА_1 16.09.2021 року вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому визнав та

Крім того, вина правопорушника підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме, протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, довідкою КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради № 1068 від 16.09.2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та іншими зібраними матеріалами справи.

Ознайомившись з протоколом про адміністративне правопорушення, який доводить вину ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь вини порушника, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, суддя прийшов до висновку про доведеність вини порушника та можливість застосування до нього стягнення у виді штрафу.
З урахуванням особи правопорушника та керуючись ст.ст. 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3655 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: