ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2021 Справа №607/16983/21

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Киреньки Г. Я.,

захисника особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності, адвоката Вальчук М. М.,

розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В :

12 вересня 2021 року о 17 год. 09 хв. у м. Тернопіль, вул. 15 квітня, 6А, ОСОБА_1 керував автомобілем Ford Focus, р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 7510 OIML № ARLM0278 (повірка дійсна до 12 квітня 2022 року) та проходження огляду на стан сп`яніння в КНП «ТОМЦСНЗ ТОР» водій в категоричній формі відмовився, чим порушив вимоги п.п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа «Каракуця проти України»).

За таких обставин, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також приймаючи до уваги строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП та те, що участь особи при розгляді даної категорії справ не є обов`язковою, у силу ч. 2 ст. 268 КУпАП вважаю за можливе справу розглянути у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав суду письмові пояснення, у яких зазначив, що вини у вчиненні правопорушення не визнає, оскільки не керував транспортним засобом Ford Focus, р.н. НОМЕР_1 , 12 вересня 2021 року о 17 год. 09 хв. у м. Тернопіль, вул. 15 квітня, 6А. Він сидів у транспортному засобі, двигун не працював, слухав музику та чекав на свого колегу, який керував транспортним засобом ОСОБА_2 , з яким вони мали їхати додому.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Вальчук М. М. подала суду клопотання про закриття провадження в справі відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, яке підтримала у судовому засіданні,оскільки відсутня подія і склад правопорушення в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Покликалася на те, що вини у вчинені вищевказаного правопорушення ОСОБА_1 не визнає, оскільки не керував транспортним засобом Ford Focus, р.н. НОМЕР_1 , 12 вересня 2021 року в 17.09 год. в м. Тернопіль по вул. 15 Квітня, 6А за описаних в протоколі обставин в стані алкогольного сп`яніння. У адміністративних матеріалах відсутні докази того, що автомобіль здійснював рух за описаних у протоколі обставин, а він виконував функції водія. Не зафіксовані вказані обставини і на відеозаписі з нагрудних відеокамер працівників поліції. Відеозапис розпочинається з моменту, коли автомобіль перебуває в нерухомому стані, двигун не працює. Із відеозапису із нагрудних камер працівників поліції, а саме, камера 000026 вбачається, що відеозапис розпочинається 12 вересня 2021 року о 17 год. 10 хв., в цей час автомобіль перебуває в нерухомому стані, двигун не працює. В папці «Відеореєстратор» не зрозуміло, що це за відео, ким надано та коли зафіксовано. У файлах ІМG 4485 та ІМG 4486 відсутні дата та час вказаної події. Відео та фото, надані до суду патрульною поліцією як доказ порушення правил дорожнього руху, має бути засвідчено електронним цифровим підписом особи, яка здійснювала запис (фото), чи особи, яка робила їх копію. Щодо рапорту поліцейського Кропивницького М., який наявний в матеріалах справи, то поліцейський є зацікавленою особою, а тому рапорт не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення. У поясненні свідка ОСОБА_3 відсутня інформація про водія, який керував транспортним засобом Ford Focus, р.н. НОМЕР_1 . Немає у матеріалах справи будь-яких пояснень осіб, у яких вони підтверджують, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Сам ОСОБА_1 неодноразово під час складення протоколу та винесення постанови повідомляє працівникам поліції, що він не керував транспортним засобом, а керувала інша особа, яку пропонує дочекатися. Окрім цього, ОСОБА_1 подано позовну заяву до Лановецького районного суду про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду показав, що 12 вересня 2021 року бачився із ОСОБА_4 в с. Грибова. Останній вживав алкоголь, свідок чув від нього запах алкоголю десь в обід. ОСОБА_5 запитав свідка, чи той сяде за кермо, бо йому потрібно в м. Тернопіль, на що свідок погодився, бо йому також потрібно було туди добитатися. Посвідчення водія свідок має. Виїхали автомобілем Форд Фокус з с. Грибова до м. Ланівці, де взяли двох або трьох пасажирів біля млина. Звідти поїхали до м. Тернополя. В місто заїхали з вул. 15 квітня. Свідок залишив автомобіль на заправці ОККО і пішов до стоматолога, а ОСОБА_6 залишився в автомобілі, згодом він почав телефонувати свідку. Коли свідок звільнився, то передзвонив ОСОБА_5 , останній повідомив, що автомобіль забрав евакуатор, тому додому йому треба добиратися самому.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю з наступних підстав.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Адміністративній відповідальності підлягають особи, що керували транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передали керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (ч. 1 ст. 130 КУпАП).

Склад адміністративного правопорушення сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в постанові № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року Верховний Суд зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи з ознаками алкогольного сп`яніння не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Згідно зі статті 31 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису.

Переглянувши в судовому засіданні диск з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських камера_000026 та камера_000087, судом з`ясовано, що на них відсутній факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 за обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення ААБ № 201341 від 12 вересня 2021 року.

Відеоматеріали, розміщені у папці «реєстратор», не містять дати та часу зйомки, також у суду відсутня можливість встановити, хто здійснював таку відеозйомку та яким приладом.

Відтак судом встановлено, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять, оскільки відсутня кваліфікуюча ознака об`єктивної сторони цього складу керування транспортним засобом.

Беручи до уваги те, що в ході розгляду справи встановлено відсутність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутній факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 за обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відсутній склад цього адміністративного правопорушення, у зв`язку із чим його слід звільнити від адміністративної відповідальності, а провадження в даній справі закрити.

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

При цьому, ЄСПЛ у справі «Алленеде Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Виходячи з положень статей 8, 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно останнього слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 130, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 201341 від 12 вересня 2021 року закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська