Справа № 2-1316/101/11
Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-з/811/150/21 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
14 грудня 2021 року м.Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,
секретаря Юзефович Ю.І.,
з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 грудня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Пустомитівської міської ради, відділу Держземагенства у Пустомитівському районі Львівської області про відновлення межі, усунення перешкод та визнання недійсним державного акту на право власності на землю,
в с т а н о в и в:
Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 грудня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 червня 2018 року відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного суду від 27 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 грудня 2020 року залишено без змін.
30.07.2021 року представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 подала до апеляційного суду заяву про стягнення з відповідача (апелянта) ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем ОСОБА_3 під час розгляду справи в апеляційному суді,в розмірі 6000 грн.
13.08.2021 року ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 подала заперечення на вказану заяву.
Звертає увагу, що правова позиція сторони заявника, викладена у відзиві на апеляційну скаргу, за своїм змістом є аналогічною тій, що була висловлена під час розгляду справи у суді першої інстанції, тому вважає розмір витрат необґрунтовано завищеним.
Окрім того, вважає, що немає підстав для задоволення такої заяви.
У судове засідання апеляційного суду інші учасники справи, окрім представника відповідача, не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, а тому, відповідно до вимог ч.4 ст.270, ч.2 ст.372 ЦПК України, справу розглянуто у їхній відсутності.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість заявлених вимог, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.
Відповідно до ст.133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу є складовою частиною судових витрат по справі.
Статтею 137 ЦПК передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК).
На підтвердження витрат на правничу допомогу стороною позивача надано договір про надання правової допомоги №1-2411/14-ц від 24.11.2014 року, додаткову угоду до договору від 15.03.2021 року, розрахунок вартості наданих правничих послуг, акт про надання послуг від 30.07.2021 року та квитанцію від 30.07.2021 року про оплату цих послуг в розмірі 6000 грн.
Колегія суддів вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, понесених позивачем у суді апеляційної інстанції і описаних в акті про надання послуг, є необґрунтовано завищеним.
Так, зокрема, з урахуванням предмету апеляційного оскарження та уже сформованої правової позиції сторони щодо вирішення даного питання, обгрунтованими є лише витрати адвоката на складання відзиву на апеляційну скаргу (2000 грн.) та участь в судовому засіданні 27.07.2021 року (500 грн.).
Отже, належним чином обґрунтованими і співмірними колегія суддів вважає понесені позивачем витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 2500 грн., які необхідно компенсувати позивачу за рахунок відповідача.
Керуючись ст.ст. 137, 141, 270, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
ухвалити додаткову постанову, якою заяву представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 у користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 гривень.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткової постанови.
Повний текст додаткової постанови складений 15 грудня 2021 року.
Головуючий С.М. Бойко
Судді С.М. Копняк
А.В. Ніткевич