Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/2297/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі: головуючого судді Кульбаби А.В., з участю: секретаря судового засідання Лебеденко О.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_1 адвоката Польового В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ярмолинці матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , працюючого майстром в АТ «Хмельницькгаз»,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 165203 від 21 листопада 2021 року ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 21 листопада 2021 року о 13 годині 30 хвилин на А/Д Ярмолинці-Коритна 3 км, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Фольксваген Поло д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та здійснив ДТП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння із згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер Алкотест 6810, тест № 1023, результат - 0, 64 проміле від 21.11.2021р. о 14 год. 20 хв., проте ОСОБА_1 з результатом був не згідний та бажав пройти тест на стан алкогольного сп`яніння в Ярмолинецькій ЦРЛ, у якій огляд на стан алкогольного сп`яніння проводив лікар ОСОБА_2 та видала висновок про те, що у ОСОБА_1 алкогольне сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9. (а) Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Пояснив суду, що не вживав спиртних напоїв ні 21 листопада 2021 року, ні 20 листопада 2021 року.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Польовий В.А., в судовому засіданні повідомив суду, що працівниками поліції не надано суду будь яких належних і допустимих доказів, які б свідчили про порушенням ОСОБА_1 п. 2.9.А Правил дорожнього руху України. Також зазначив, що огляд на стан алкогольного сп`яніння його довірителя є недійсним, адже фіксувався не на нагрудну відеокамеру працівника поліції, а на його власний мобільний телефон, що підтверджується дослідженим в судовому засіданні відеозаписом. Крім цього, додав, що огляд на стан сп`яніння в медичному закладі є також недійсним, оскільки його проводила не лікар, а медична сестра. Просив суд закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи в цілому, ретельно проглянувши відеозапис, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 10 Розділу № 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015р. № 1452/735, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. А згідно п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ та погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Судом встановлено, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським не складався та не долучався до протоколу про адміністративне правопорушення, а ОСОБА_1 не висловлював свою згоду з результатами огляду, тому, з огляду на зазначені приписи (п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»), немає підстав для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015р. № 1452/735, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я.

Як встановлено судом, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводив не лікар закладу охорони здоров`я ( ОСОБА_2 ), а медична сестра, що є грубим порушенням п. 3 вказаної Постанови та п. 6 зазначеної Інструкції.

Отже, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 9 від 21 листопада 2021 року не може вважатися належним і допустимим доказом по справі (а.с. 4).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні тощо. При цьому також повинні враховуватися вимоги п. 6 розділу 2, п. 2 розділу 3 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що затверджена Наказом МВС України 18 грудня 2018 року № 1026, де зазначено, що під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

А згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 5 статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року, містить чіткий перелік пристроїв, з допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію та не надає право поліцейським здійснювати відеофіксацію власними мобільними пристроями.

Відповідно до статті 86 КПК України доказ визнається недопустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Таким чином, надані працівником поліції із власного мобільного телефону відеозаписи не можуть бути належними доказами у справі. При цьому, поліцейський не був позбавлений можливості зафіксувати правопорушення за допомогою нагрудної камери, однак такою можливістю не скористався. Як встановлено судом, свідків при огляді водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не було як того вимагає ч. 2 ст. 266 КУпАП (при неможливості використання спеціальних технічних засобів відеозапису).

Водночас, ретельно переглянувши та дослідивши відеозапис, що долучений до матеріалів справи поліцейським, суд приходить до переконання, що відеозйомка проводилася за допомогою мобільного телефону, оскільки на відеозаписі відсутній номер боді камери (портативного відеореєстратора), а також відсутній показник дати та часу відеозйомки.

Як встановлено судом, долучений до матеріалів справи відеозапис зафіксований на мобільний телефон працівника поліції (відео файли WhatsApp Video 2011-11-24 at 08.23.56), і не містить посилання на дату, час та місце скоєння адміністративного правопорушення, тому суд визнає зазначений доказ (відеозапис а.с. 9) неналежним та недопустимим доказом по справі на підставі ст. ст. 84, 86 КПК України; ст. 251 КУпАП та ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Отже, суд приходить до висновку, що відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП та ст. ст. 84, 86 КПК України протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 165203 від 21 листопада 2021 року (а.с. 2); роздруківка з газоаналізатора Drager «Alkotest 6810» (а.с. 3) та відеозапис з мобільного телефону поліцейського (а.с. 9) не можуть вважатися належними і допустимими доказами винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, дослідивши всі докази у справі в їх сукупності, оскільки під час судового розгляду не було встановлено належних і допустимих доказів вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9.А Правил дорожнього руху України, тому суд приходить до висновку, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому в силу п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 245-249, 251, 252, 256, 266, 268, 279, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення; ст. ст. 84, 86 КПК України; ст. 62 Конституції України,

постановив:

Справу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області.

Суддя А.В. Кульбаба