Провадження №: 3/755/6628/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" вересня 2021 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Іваніна Ю.В., при секретарі судових засідань Ірклієнко М.А., розглянувши матеріали справи, які надійшли з УПП у м.Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Лисянського району Черкаської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

за участю осіб, що беруть участь у провадженні

у справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Федорова Д.С.,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшли матеріали адміністративної справи зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як убачається з даних, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 15.06.2021 року, серії ААБ, №202348, 15.06.2021 року, о 04.50 годині, по вул. Бучми, 6 в м. Києві, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - «Хундай», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку, на місці за допомогою приладу аналізатор «Драгер» «Алкотестер 6820» №ARJL-0310, принтер №ARJK-0455, тест №3220, зі згоди ОСОБА_1 , у присутності двох свідків.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисник - адвокат Федоров Д.С. в судовому засіданні просили закрити справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , посилаючись на те, що останній не керував автомобілем «Хундай», державний номерний знак НОМЕР_1 . Він працює в таксі та, приїхавши 15.06.2021 року о 03-00 годині ночі додому, він припаркував автомобіль, зустрів друзів. Вони разом пішли до магазину, а повернувшись, біля автомобіля розпивали алкогольні напої та слухали музику. Пізніше до них під`їхали працівники поліції, він повідомив їх що не був за кермом. Працівники поліції вирішили перевірити документи, а так як він залишив документи вдома, оскільки не мав наміру керувати автомобілем, вони разом пішли до нього додому. Перевіривши документи, працівники поліції запропонували пройти тест на Алкотестері Драгер, він погодився та пройшов тест, пояснюючи працівникам поліції, що вживав алкогольні напої, але за кермом автомобілю не перебував. Однак, працівники поліції все одно склали на нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, просили суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні суду пояснив, що 15.06.2021 року по вул.Бучми, 6 в м. Києві вони разом з друзями та ОСОБА_1 вживали алкогольні напої біля автомобіля «Хундай» та слухали музику. Хтось з сусідів почав сваритися і вони зробили тихіше музику. Потім під`їхали працівники поліції, котрим всі пояснювали, що ОСОБА_1 не керував автомобілем. Працівники поліції вирішили перевірити документи ОСОБА_1 та пішли до нього додому, оскільки документи були там. Потім ОСОБА_1 задували в його присутності та склали протокол. Працівники поліції були агресивні та не реагували на те, що казав ОСОБА_1 , про те, що він не керував автомобілем.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , вивчивши письмове клопотання та матеріали справи, долучені до протоколу, відеозапис з нагрудної камери співробітника поліції, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з дослідженого судом протоколу про адміністративне правопорушення від 15.06.2021 року, серії ААБ, №2023348, 15.06.2021 року, о 04.50 годині, по вул. Бучми, 6 в м. Києві, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - «Хундай», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку, на місці за допомогою приладу аналізатор «Драгер» «Алкотестер 6820» №ARJL-0310, принтер №ARJK-0455, тест №3220, зі згоди ОСОБА_1 , у присутності двох свідків.

Дослідженим судом відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, зафіксовано, що ОСОБА_1 та свідки під час пропозиції пройти медичний огляд вказували, що він не керував автомобілем, а лише відпочивали біля автомобіля та слухали музику.

Свідки у письмових поясненнях підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 пройшов тест на Алкотестер Драгер.

Оцінюючи докази, суд зауважує, що пояснення свідків є формальними, оскільки з їх змісту неможливо зрозуміти, чи дійсно ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля та керував ним.

На переконання суду, працівники поліції не були безпосередніми свідками того, що ОСОБА_1 керував автомобілем, відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції також не підтверджує, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля, навпаки на ньому він пояснює, що транспортним засобом не керував, безпосередні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом в матеріалах справи відсутні.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Оскільки під час розгляду справи судом встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відсутні, а згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, долучені до нього письмові докази та відеозапис, письмові пояснення та клопотання ОСОБА_1 та свідка, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ААБ №202348, від 15.06.2021 року, не підтверджені у судовому засіданні жодним доказом.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що факт порушення п. 2.9а Правил Дорожнього руху водієм ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 290, 291 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя Дніпровського районного суду

м. Києва Ю.В. Іваніна