ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/720/21 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч. ст.173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. ознайомившись з клопотанням ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду від 23.09.2021 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за поданою ОСОБА_1 апеляційною скаргою,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо неї закрити та просить поновити строк апеляційного оскарження.

Обґрунтовує поважність причини пропуску строку апеляційного оскарження тим, що копію оскаржуваної постанови її адвокат отримав лише 12.11.2021 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку про те, що клопотання апелянта про поновлення строку на апеляцйне оскарження поновленню не підлягає з огляду на наступне.

Причини пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне подання апеляційної скарги.

Разом з тим, в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 не навела жодних причин, які перешкодили їй подати апеляційну скаргу в межах строку апеляційного оскарження.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин. За відсутності таких, поновлення процесуального строку буде порушенням принципу юридичної визначеності.

Так, в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Понамарьов проти України", сформульовано висновки щодо застосування елементів принципу юридичної визначеності, відхід від якого можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини.

Про наявність таких обставин у поданій апеляційній скарзі не зазначено і не обґрунтовано. Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку оскарження мотивоване лише тим, що її адвокат копію постанови від 23.09.2021 отримав 12 листопада 2021 року. Проте, апеляційну скаргу подав лише 30.11.2021, тобто з пропуском встановленого строку на 57 днів. При цьому, не вказано жодних обставин, які перешкодили їй подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк оскільки ОСОБА_1 була присутня під час судового засідання та їй було оголошено постанову, роз"яснено порядок та строк її оскарження.

Враховуючи наведене і те, що в апеляційній скарзі не наведено відомостей про непереборні та об`єктивні перешкоди, які би вказували на поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку апеляційного оскарження, який починає свій перебіг з дня винесення постанови, в задоволенні її клопотання про поновлення цього строку з наведених підстав слід відмовити.

Згідно ч.2 ст.294 КУпАП апеляційна скарга, подана після закінчення строку оскарження, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 23 вересня 2020 року за ч.1 ст.173-2 КУпАП повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя