Справа № 461/5169/21 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/1243/21 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) - адвоката Шегинського Романа Андрійовича, представника Галицької митниці Держмитслужби Лубоцького Богдана Ігоровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) - адвоката Шегинського Романа Андрійовича на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 12 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), адреса проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 472 Митного кодексу України,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100 % вартості товару - 48 935,70 грн.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0893/20900/21 від 18.05.2021 р. конфісковано в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 (ОСОБА_1) на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 454 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) на користь Галицької держмитслужби ДМС України витрати за зберігання товару на складі митниці у сумі 213,26 грн.

За постановою суду, 18 травня 2021 року в зоні митного контролю ММПО СП «Росан» митного поста «Львів-поштовий» Галицької митниці Держмитслужби, під час митного огляду міжнародного поштового відправлення - посилки №CV815527271US, яка надійшла із США, відправником якої, згідно митної декларації форми CV815527271US є ОСОБА_1 , що проживає або перебуває за адресою: АДРЕСА_1 , а отримувачем - ОСОБА_6, який проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_1 , було виявлено не задекларовані у митній декларації форми CN23 №CV815527271UЅ товари, а саме: рушниця для стрільби дротиками з підшкірними транквілізаторами для дистанційного усипляння і вилову тварин торгової марки "Pneu-Dart" серійний номер 3605 в комплекті з аксесуарами в пластиковому кейсі торгової марки "SKB Cases" без ознак використання. Відомостей про зазначені товари в митній декларації форми CV815527271US ОСОБА_1 не заявив. Таким чином, гр. ОСОБА_1 , що проживає або перебуває за адресою: АДРЕСА_1 , не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у декларації форми CN23 у разі переміщення через митний кордон України.

Не погоджуючись з даною постановою, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Шегинський Р.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 12 серпня 2021 року та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити у зв`язку з малозначністю скоєного діяння. Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0892/20900/21 від 18.05.2021 року товар: рушницю для стрільби дротиками з підшкірними транквілізаторами для дистанційного усипляння і вилову тварин торгової марки "Pneu-Dart" серійний номер 3605 в комплекті з аксесуарами в пластиковому кейсі торгової марки "SKB Cases" без ознак використання повернути одержувачу міжнародного поштового відправлення посилки ОСОБА_7 після здійснення його митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що згідно декларації CN23 №CV815527271UЅ ОСОБА_1 вказана рушниця заявлена до декларування як господарський товар поряд з іншими товарами у цьому відправленні. На переконання апелянта, вказана рушниця могла бути задекларована як господарський товар, оскільки за своїм функціональним призначенням служить для усипляння тварин, в тому числі свійських, а відтак вказана рушниця може бути прирівняна до іншого господарського інвентарю, що використовується особою у господарстві.

Вказує, що факт декларування ОСОБА_1 рушниці як господарського товару підтверджується безпосередньо самою декларацією до міжнародного поштового відправлення. У декларації задекларована кількість одиниць товару відповідала фактичній кількості товару у міжнародному поштовому відправленні, що було встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось представником Галицької митниці Держмитслужби, водночас відсутність детального опису товару зумовлена самою формою декларації та наявністю розділу господарські товари під визначення яких фактично попадає дана рушниця.

Звертає увагу, що у разі наявності у митного органу сумнівів щодо достовірності заявленої відправником митної вартості товарів у міжнародному поштовому відправленні, митний орган вправі відкоригувати митну вартість таких товарів, однак це аж ніяк не може бути підставою для притягнення до відповідальності декларанта за адміністративне правопорушення передбачене ст.472 МК України.

Наголошує, що адвокат у своїх письмових поясненнях та безпосередньо у судовому засіданні, керуючи ст. 22 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан клопотав перед судом про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з огляду на малозначність вчиненого правопорушення та за умови, якщо суд прийде до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що сторона захисту просила врахувати суд першої інстанції, що ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил притягується вперше та щиро розкаюється у вчиненому, будь-які обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 відсутні, будь-якої шкоди державним, суспільним чи приватним інтересам заподіяно не було. На думку захисника, наведені обставини могли бути кваліфіковані як такі, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , однак вищенаведені обставини та доводи судом не були взяті до уваги.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) - адвоката Шегинського Р.А., який підтримав апеляційну скаргу, пояснення представника митного органу Лубоцького Б.І., який заперечив проти її задоволення, вивчивши апеляційну скаргу, прихожу до висновку, така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 489 МК України та ст. 280 КУпАП посадова особа (суддя) при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із постанови суду першої інстанції, ці вимоги закону були виконані. Суд, визнавши ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, належним чином мотивував своє рішення з цього приводу із зазначенням доказів, якими підтверджується дане адміністративне правопорушення.

Так, викладений у судовому рішенні висновок про наявність у діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил №0893/20900/21 від 18.05.2021; митною декларацією; актом на розкриття та перепакування поштового відправлення від 18.05.2021 року; описом предметів; доповідною запискою; висновком №155.

Відповідно до ст. 472 МК України порушенням митних правил визнається недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, характеризується як умислом, так і необережністю.

Правила переміщення (пересилання) міжнародних поштових та експрес-відправлень через митний кордон України визначено ст.ст. 233-237 МК України.

Частиною 7 ст. 233 МК України визначено, що міжнародні поштові (крім тих, що переміщуються через територію України транзитом) та експрес-відправлення переміщуються через митний кордон України після здійснення митного контролю і митного оформлення товарів, що знаходяться в цих відправленнях.

Згідно з ч.2 ст. 234 МК України, товари (за винятком підакцизних), що переміщуються (пересилаються) на адресу одного одержувача (юридичної або фізичної особи) в одній депеші від одного відправника у міжнародних поштових відправленнях, на адресу одного одержувача (юридичної або фізичної особи) в одному вантажі експрес-перевізника від одного відправника у міжнародних експрес-відправленнях, якщо їх сумарна фактурна вартість перевищує еквівалент 150 євро, оподатковуються митом відповідно до цього Кодексу та податком на додану вартість відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 236 МК України декларування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях, здійснюється оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником чи декларантом або уповноваженою ним особою.

Таким чином, відповідно до вимог ст.ст. 234, 236 МК України товари, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях, підлягають письмовому декларуванню.

Частиною 1 ст. 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Положеннями п.3 ч.1 ст. 196 МК України встановлено, товари що переміщуються через митний кордон України з порушенням вимог цього Кодексу та інших законів України, крім випадків, передбачених цим Кодексом не можуть бути пропущені через митний кордон України.

Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення митного огляду було виявлено не задекларовані у митній декларації форми CN23 №CV815527271UЅ товари, а саме: рушниця для стрільби дротиками з підшкірними транквілізаторами для дистанційного усипляння і вилову тварин торгової марки "Pneu-Dart" серійний номер 3605 в комплекті з аксесуарами в пластиковому кейсі торгової марки "SKB Cases" без ознак використання. Відомостей про зазначені товари в митній декларації форми CV815527271US ОСОБА_1 не заявив.

Оцінючи матеріали справи у їх сукупності, суддя першої інстанції дійшов правильного висновку, що у діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, повністю підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі вищезазначеного, обираючи вид стягнення, суддя врахував характер вчиненого правопорушення та обставини, за яких його було вчинено.

Відповідно до санкції ст. 472 МК України вчинення правопорушення, передбаченого диспозицією цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) обґрунтовано визнано винуватим у порушенні митних правил за ст. 472 МК України та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією безпосереднього предмету порушення митних правил. За своїм видом та розміром накладене на ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) стягнення сприяє досягненню визначеній у ст. 23 КУпАП меті адміністративних стягнень та відповідає принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Перевіривши усі наявні матеріали справи, встановивши усі дані про особу-правопорушника та обставини вчинення правопорушення, апеляційний суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) ст. 22 КУпАП, а наведені в апеляційній скарзі дані враховуються судом при призначенні стягнення, однак не можуть визнаватися безумовними підставами для звільнення від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю правопорушення.

Відтак, апеляційний суд не вбачає обґрунтованих підстав для застосування вимог ст. 22 КУпАП, оскільки вартість предметів порушення митних правил становить 48 935,70 гривень, що є значною сумою, та заявлені апелянтом обставини у даному випадку не впливають на зменшення суспільної небезпеки вчиненого правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за наслідками апеляційного розгляду не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 12 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) - адвоката Шегинського Романа Андрійовича - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк