ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1467/21 Справа № 190/603/21 Суддя у 1-й інстанції - Кудрявцева Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Білогруд Д.О. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2021 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

за участю:

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Білогруд Д.О.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 27.03.2021 року о 23.13 год., керуючи автомобілем ДЕУ Ланос, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Мамона у м.П`ятихатки Кам`янського району Дніпропетровської області, мав явні ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, не чітка мова). По даному факту складений протокол серії БД №273618 від 27.03.2021 року, від підпису якого та надання пояснень ОСОБА_1 відмовився. Від проходження медичного огляду у встановленому законодавством порядку на стан спяніння, водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, про що складено акт огляду. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, тобто скоїв правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник Білогруд Д.О. просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що судове рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, зазначає, що формулювання обвинувачення яке викладене у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає жодній з об`єктивних сторін, які викладені в диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на те, що в протоколі лише зазначено що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та у ньому не зазначено про відмову останнього від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Крім цього, вказує, що ОСОБА_1 в порушення вимог КУпАП та Інструкції не було запропоновано проти огляд на місці з застосуванням спеціальних технічних засобів, а вказано на проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я.

Також посилається й на те, що пояснення свідків, які долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення та пояснення свідка ОСОБА_2 , які останній надав в судовому засіданні не підтверджують того факту, що ОСОБА_1 мав ознаки сп`яніння, що йому було запропоновано пройти огляд на місці, роз`яснювались права та наслідки відмови. Натомість, свідок ОСОБА_2 повідомив суд про те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд у лікарні, на що останній відмовився.

Разом з цим, зазначає, що у працівників поліції не було законної підстави для зупинки транспортного засобу та допитаний у судовому засіданні інспектор ОСОБА_3 плутався у підставах для зупинки автомобілю, що, на його думку, свідчить про незаконність дій працівників поліції.

Вказує, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських, який долучений судом під час розгляду справи не може бути належним та допустимим доказом, оскільки він долучений безпосередньо судом, походження вказаних відеозаписів є незрозумілим та можливо до них вносились зміни, а також вказаний відеозапис повністю підтверджує відсутність події правопорушення.

Також зазначив, що суд самостійно редагував викладену у протоколі фабулу адміністративного правопорушення та відшукував докази на користь обвинувачення, чим порушив принцип рівності сторін.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні захисник Білогруд Д.О. та ОСОБА_1 підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, постанову суду скасувати і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях останнього складу адміністративного правопорушення, посилаючись на доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Мотиви апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника Білогруд Д.О., дослідивши докази наявні в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку, що викладені в постанові суду першої інстанції висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №273618 від 27 березня 2021 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; актом огляду на стан сп`яніння з застосуванням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 у присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від 27.03.2021 року, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, розпискою ОСОБА_5 від 28.03.2021 року, відповідно до якої вона отримала від працівників поліції автомобіль ДЕУ Ланос, державний номерний знак НОМЕР_1 у зв`язку з відстороненням ОСОБА_1 від керування, відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксовано факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , відмова останнього від проходження огляду на стан сп`яніння та процедура складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Щодо доводів захисника про невідповідність формулювання адміністративного правопорушення, яке зазначено у протоколі, апеляційний суд зазначає таке.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, в провину ОСОБА_1 ставиться порушення п. 2.5 ПДР України. Відповідно до вказаного пункту, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння передбачає адміністративну відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №273618 від 27 березня 2021 року зазначено, що ОСОБА_1 27.03.2021 року о 23 годині 13 хвилин керував автомобілем Деу Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Мамона в м. П`ятихатки з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нечітка мова, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, аналізуючи вищевказані вимоги закону, апеляційний суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що суди, розглядаючи справи про адміністративні правопорушення наділені не формальними повноваженнями щодо перевірки правильності складення протоколу про адміністративне правопорушення та порядку зборів доказів, а мають повно, всебічно та об`єктивно встановити усі фактичні обставини справи, які стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановити чи дійсно особа є суб`єктом адміністративного правопорушення та чи підпадають її дії під ознаки адміністративного правопорушення та чи підтверджується це зібраними у справі письмовими доказами.

У даному випадку, судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за фактом відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, є належним суб`єктом та його провина повністю підтверджується зібраними та дослідженими по справі письмовими доказами, а тому прийшов до вірного висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення та з таким висновком погоджується й апеляційний суд, оскільки вони у повному обсязі відповідають завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення, зазначені у ст. 1 цього Кодексу.

Щодо доводів захисника про те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на місці, апеляційний суд зауважує, що з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції видно, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, однак останній відмовився від такого проходження та пояснив, що в цьому не має необхідності, оскільки він вжив 0,5 л горілки. Більше того, факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зафіксований зібраними у справі доказами, а саме актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3) у якому зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проведення такого огляду.

Посилання захисника на те, що пояснення свідків не містять інформації, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці не ґрунтується на вимогах Закону, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Тобто, законом передбачено можливість не залучати свідків до процедури проведення огляду на стан сп`яніння, якщо такий огляд фіксується з використанням спеціальних технічних засобів.

Щодо підстав зупинки транспортного засобу, апеляційний суд зазначає, що з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції видно, що підставою для зупинки автомобілю під керуванням водія ОСОБА_1 була наявність у працівників поліції інформації про те, що вказаним транспортним засобом керує особа у стані алкогольного сп`яніння та цю підставу було доведено до самого ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доводи захисника про те, що суд безпідставно долучив відеозапис з нагрудних камер поліцейських не ґрунтується на положенні закону, оскільки зазначений доказ є належним, оскільки він здобутий посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення та підтверджує обставини, що мають значення для розгляду справи.

При цьому, окремих процесуальних вимог до форми та змісту таких пояснень процесуальним законом не визначено, а тому посилання захисника на те, що вони складені безпосередньо працівником поліції на заздалегідь заготовленому бланку не ґрунтуються на вимогах закону.

Крім того, необхідність залучення свідків під час збирання доказів у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП викликана з метою фіксації проходження особою огляду на стан сп`яніння або відмови водія від проходження такого огляду. У даному випадку, свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були безпосередньо присутніми під час збирання доказів у даній справі, засвідчили той факт, що ОСОБА_8 ухилявся від відповіді на запитання поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. При цьому, поліцейський декілька разів запропонував ОСОБА_8 пройти такий огляд, однак будь-якої відповіді щодо цього не отримав. Саме тому, у своїх поясненнях та на відеозапису свідок ОСОБА_6 посилається на те, що ОСОБА_8 не відмовлявся від проходження огляду, а ухилявся від відповіді на таку пропозицію, що було розцінено, як працівниками поліції так і свідками, як пасивна відмова з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

При розгляді справи судом, порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення..

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Білогруда Дмитра Олександровича залишити без задоволення.

Постанову П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана ПІСКУН