23.07.2021 Справа № 756/9750/21
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/9750/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.07.2021 Оболонський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Касьян А.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ), за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

30.06.2021 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №214109, складений 07.06.2021 о 09:50 на просп. Оболонському, 31 у м. Києві інспектором взводу №3 роти №2 БЗС ДПП старшим лейтенантом поліції Іванюком О.В. стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Зі змісту протоколу вбачається, що 07.06.2021 о 07:40 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки АЗЛК (д.н.з. НОМЕР_1 ) по просп. Оболонському, 31 у м. Києві, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Mazda 3 (д.н.з. НОМЕР_2 ). При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненому заперечив та пояснив суду, що 07.06.2021 о 07:49 він приїхав до свого будинку по просп. Героїв Сталінграда, 31 у м. Києві та запаркував свій транспортний засіб АЗЛК (д.н.з. НОМЕР_1 ) на парковці прибудинкової території. Після цього забрав речі, які знаходились у багажному відділенні його транспортного засобу та попрямував додому. При цьому заперечив ймовірну можливість наїзду на інший транспортний засіб та завдання механічних пошкоджень транспортному засобу Mazda 3 (д.н.з. НОМЕР_2 ), оскільки при здійсненні маневру ним було дотримано достатню відстань, про що свідчать, в тому числі, записи з камер відеоспостереження, розташовані на парадному вході піз`їзду будинку, де зафіксовано обставини його приїзду та паркування ним транспортного засобу. Також просив долучити до матеріалів провадження звіт про результати огляду місця події аварійного комісара ОСОБА_2 від 07.06.2021 разом з додатком, який, на його думку, також спростовує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому просив закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно нього за ст. 124 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а також докази, долучені ОСОБА_1 в судовому засіданні, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 цього Кодексу).

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами та іншими документами.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників; у пункті 26 - на те, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження таких засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність, яка настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями ст. 41 Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Відповідно до пункту 1.10. Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Пункт 1.3. Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством; 2.3. для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний…бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну…; 13.1. водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Разом із тим, судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

На підтвердження винуватості водія ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП суду надані наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №214109 від 07.06.2021 стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП;

- схема місця ДТП від 07.06.2021, де зафіксовано місце зіткнення, а також механічні пошкодження, які отримали транспортні засоби марки АЗЛК (д.н.з. НОМЕР_1 ) - «подряпини заднього правого крила»; Mazda 3 (д.н.з. НОМЕР_2 ) - «подряпини лівої (правої) частини заднього бамперу»;

- пояснення ОСОБА_3 (власника транспортного засобу Mazda 3), котра зазначила, що «в припаркований автомобіль Mazda 3 в`їхав автомобіль «Москвич». Моя машина Mazda 3 була припаркована 06.06.2021 о 23:00. Водій автомобіля «Москвич» при паркуванні поряд з моїм автомобілем скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме зачепив своїм автомобілем моє припарковане авто. Пошкодження на моєму авто - задній бампер з лівої сторони. Пошкодження на його авто - права сторона заднє крило та бокові задні двері. При розмові з водієм, який скоїв ДТП, з його слів - «я невинуватий», але коли приїхала поліція він відрікався від своїх слів і намагався доказати свою невинуватість. За замірами, які робила патрульна поліція, чітко видно, що його автомобіль завдав пошкодження моєму авто»;

- пояснення ОСОБА_1 , котрий зазначив, що «на стоянці біля будинку №31 припаркував автомобіль «Москвич 2141», нікого не зачепив, в цей час на стоянці був сусід, який бачив як я припаркував своє авто, нікого не зачепивши»;

- флеш-накопичував з текстовим файлом, в якому містяться посилання на відеозаписи з камер відеоспостереження по просп. Героїв Сталінграда, 31 у м. Києві, розташовані на відеосервері «YouTube»;

Разом із тим, на спростування вищевказаних доказів , у тому числі, пояснень власника транспортного засобу марки Mazda 3 (д.н.з. НОМЕР_2 ), котра не була очевидцем обставин зіткнення транспортних засобів, ОСОБА_1 надано суду звіт про результати огляду місця події аварійного комісара ОСОБА_2 від 07.06.2021 разом з додатком, зі змісту якого вбачається, що «оскільки огляд проводився через певний час після можливого контакту автомобілів та, враховуючи той факт, що автомобіль Mazda 3 НОМЕР_2 був відсутній під час початку огляду та приїхав пізніше, точного висновку щодо контакту автомобілів АЗЛК НОМЕР_1 та Mazda 3 НОМЕР_2 зробити неможливо та необхідна експертиза залишків фарби на обох пошкоджених транспортних засобах».

Водночас, відповідно до ст. 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» від 14.03.2002 ЄСПЛ зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 ЄСПЛ встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України».

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що водій автомобіля марки АЗЛК ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху, який передбачає, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Водночас, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, керуючись принципами презумпції невинуватості, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, суд вважає, що патрульними поліцейськими не надано суду переконливих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

До такого висновку суд приходить з огляду на дорожню обстановку та обставини, що склались на ділянці дороги в момент, коли ймовірно сталася дорожньо-транспортна пригода, що зафіксовано у схемі місця ДТП, а також з огляду на пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у сукупності з даними, що містяться на записах з камер відеоспостереження, встановлених на парадному вході піз`їзду будинку №31 по просп. Героїв Сталінграда у м. Києві, з яких вбачається, що:

- 07.06.2021 о 07:49 транспортний засіб марки АЗЛК заїхав на місце паркування, розташоване на прибудинковій території та запаркувався. Після цього водій вказаного транспортного засобу вийшов із автомобіля та безперешкодно здійснював рух між транспортними засобами АЗЛК та Mazda 3, що свідчить про достатню відстань між транспортними засобами, та виключає недотримання водієм транспортного засобу АЗЛК дистанції при здійсненні маневру (відеозапис ІНФОРМАЦІЯ_4);

- відповідно до запису «ІНФОРМАЦІЯ_2» о 08:05 до транспортного засобу Mazda 3 підійшла жінка, яка, оглянувши транспортний засіб, о 08:07 поїхала з місця дорожньо-транспортної пригоди, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення, а також схемі місця ДТП. Надалі, лише о 08:40 транспортний засіб марки Mazda 3 повернувся на парковку за вищевказаною адресою (відеозапис ІНФОРМАЦІЯ_3).

Вказані записи дають підстави стверджувати про наявність сумнівів у достовірності даних, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та схемі місця ДТП, які були складені 07.06.2021 о 09:50, тобто за спливом двох годин після часу ймовірної скоєння дорожньо-транспортної пригоди, і так само про достовірність пояснень ОСОБА_3 , яка не була безпосереднім очевидцем та учасником подій, викладених у протоколі, що свідчить про те, що вказані пояснення є лише її припущеннями.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

З огляду на те, що суду не надано належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів, які у своїй сукупності свідчили б про те, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, усупереч вимог Правил дорожнього руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем, що спричинило пошкодження транспортних засобів, що підлягає обов`язковому встановленню в такій категорії справ про адміністративне правопорушення, в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь особи, котра притягається до відповідальності, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, а тому суд приходить до висновку, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП слід закрити за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Керуючись статтями 19, 62 Конституції України, статтями 7, 245, 247, 251-252, 255, 280, 283-285 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.В. Касьян