П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2021 м. Бар Вінницької області

Суддя Барського районного суду Вінницької області Питель О.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів різноробочий автомагістраль "Південь", за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 455304, що складений о 22 год. 45 хв. 10.04.2021 на автодорозі с. Митки - с. Кошаринці 6 км поліцейським СРПП ВП №1 Жмеринського РВП Жмеринського ГУНП у Вінницькій області старшим рядовим поліції Грузевичем Д.О., 10.04.2021 о 22 год. 30 хв. на автомобільній дорозі с. Митки - с. Кошаринці 6 км ОСОБА_1 керував автомобілем марки "ВАЗ2107", д.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що правопорушення не вчиняв. Пояснив, що вдень 10.04.2021 він з друзями: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 рибалили. Ввечері поверталися додому та згадали, що у них є пиво, вирішили розпити його. ОСОБА_4 зупинився на узбіччі та зателефонував своєму другові ОСОБА_5 , попросив, щоб той забрав їх, щоб не керувати авто у стані сп`яніння. ОСОБА_5 погодився, тому ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у авто на узбіччі біля в`їзду у с. Кошаринці пили пиво та чекали Конова. У авто ОСОБА_1 сидів на водійському сидінні, ОСОБА_6 біля нього, а ОСОБА_7 на задньому сидінні. Під час цього до них під`їхали поліцейські, висловили звинувачення, що ОСОБА_4 у стані сп`яніння, на пояснення про те, що він не керував автомобілем поліцейські не реагували та склали протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 просив закрити провадження у даній справі оскільки жодних правопорушень він не вчиняв.

На запитання суду ОСОБА_4 повідомив, що свідки, які вказані у протоколі не були присутні під час спілкування з поліцейськими та оформлення документів. Поліцейські зупинили їх пізніше, вони лише поставили підпис у документах.

Судом здійснювався виклик свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення та в акті огляду, однак у судове засідання свідки двічі не з`явилися, що позбавило суд можливості встановити чи були ці особи присутні під час пропозиції пройти огляд та під час складення протоколу.

За клопотанням захисника Жунку Д.С. у судовому засіданні були допитані у якості свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 суду пояснили, що 10.04.2021 разом зі своїм другом ОСОБА_15 рибалили на річці, коли поверталися додому, вирішили зупинитись перепочити, припаркували машину, сиділи розмовляли, пили пиво. Михалець зателефонував своєму другові ОСОБА_16 , щоб той їх забрав і відвіз додому. Коли вони чекали ОСОБА_5 до них підійшли працівники поліції та склали протокол на ОСОБА_17 . Свідки вказали, що на річці алкогольні напої ніхто не вживав.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що 10.04.2021 близько 21.00 год. йому зателефонував ОСОБА_1 та попросив, щоб він приїхав у с. Кошаринці та забрав його. Він зателефонував ОСОБА_18 і той відвіз його у с. Кошаринці, після чого поїхав. А ОСОБА_5 сів за кермо автомобіля ОСОБА_19 та завіз усіх додому у м. Бар. Машину залишив на вул. Каштановій біля будинку Михальця, а сам пішов додому.

Захисник Жунку Д.С. подав клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Клопотання обґрунтовано тим, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що водієм вчинено адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 не керував транспортним засобом під час того, як до нього звернулися працівники поліції. У акті огляду з використанням спеціальних технічних засобів не вказано: дату його складання, номер спеціального технічного засобу яким проводився огляд, а ознаки сп`яніння, які нібито були виявлені у водія, не відповідають тим ознакам сп`яніння, що вказані у протоколі, акт огляду не містить підпису поліцейського. Акт огляду водія на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів складається лише у разі фактичного проведення огляду, тому захисник зазначив, що акт є неналежним та недопустимим доказом. У направленні до закладу охорони здоров`я вказано некоректну та недостовірну інформацію. Вважає, що особа у встановленому законом порядку до закладу охорони здоров`я не направлялась, тому в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення, а направлення є неналежним та недопустимим доказом. Працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоров`я, що також підтверджується матеріалами відеозапису. Ведення відеозапису було розпочато лише тоді, коли ОСОБА_1 знаходився в службовому автомобілі поліції і не відображає зупинки транспортного засобу під його керуванням. Оскільки відеофіксацію проведено з порушенням вимог нормативно-правових актів, якими встановлено порядок проведення відео фіксації, вважає такий доказ неналежним та недопустимим.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП).

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

З 17.03.2021 до протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, обов`язково повинні бути долучені матеріали відеозапису, на яких зафіксовано проведення огляду на стан сп`яніння. Матеріали відеозапису не долучаються лише у випадку, коли огляд проводився в присутності двох свідків з підстав неможливості застосування поліцейським технічних засобів відеозапису.

Згідно з п. 5 Розділу ІІ Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18.12.2018), зазначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення. Крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо.

Однак, відеозапис, який долучено поліцейським до матеріалів справи, не є безперервним, включення відео реєстратора відбулося не одразу після початку виконання поліцейським своїх службових обов`язків, ведення відеозапису було розпочато лише тоді, коли ОСОБА_1 знаходився в службовому автомобілі поліції, відео не відображає моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та переривається ще кілька разів. Таким чином, суд не приймає у якості доказу у даній справі наданий відеозапис.

У п. 7 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015), зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до статті 266 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що кореспондує з абз. 2 п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами і доповненнями), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

На порушення наведених вимог, у протоколі не вказано дій водія щодо ухилення від огляду.

У направленні до закладу охорони здоров`я не вказано дату народження особи, у графі «особу встановлено» не вказано ким і коли видано документ, що посвідчує особу, яку направлено на огляд; ознаки сп`яніння водія, відрізняються від тих ознак сп`яніння, що вказані у протоколі та зафіксовані в акті огляду за допомогою спеціальних технічних засобів, у графі "огляд проводився за допомогою" не вказано назву та номер спеціального технічного засобу. Таким чином, суд не приймає у якості доказу направлення водія до закладу охорони здоров`я, у зв`язку з недоліками, допущеними під час його складення.

В акті огляду з використанням спеціальних технічних засобів у графі «результат огляду» зазначено про відмову від проходження огляду.

Суд приймає доводи захисника Жунку Д.С. про те, що акт огляду є неналежним доказом у даній справі, оскільки акт огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається лише у разі фактичного проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема, спосіб отримання доказів, було справедливим.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». При цьому, всі обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про недостатність належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене вище, а саме з пояснень особи, стосовно якої складено протокол, свідків, які були допитані у судовому засіданні, ураховуючи неможливість допиту свідків, що вказані у протоколі, недоліки, що були допущені поліцейськими під час складання документів, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні достатні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_19 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення; закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя