Справа № 946/7876/21
Провадження № 3/946/2428/21
№ 3/946/2429/21
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 вересня 2021 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі судді Яковенка І.І., розглянув справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Кислиця Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ст. ст. 124, 1224 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

12 вересня 2021 року о 06:12 годині ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «BMW X5» номерний знак НОМЕР_2 , в м. Ізмаїл Одеської області по вул.Авраавмівській біля буд. 70-а в порушення вимог підп. «б» п. 2.3., п.п. 10.1., 13.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), перед початком руху не був уважним, не дотримався безпечної дистанції та здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Infiniti QX» номерний знак НОМЕР_3 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Крім того, в порушення п. 2.10 ПДР він поїхав з місця скоєння зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, не повідомивши про неї уповноважений орган чи підрозділ Національної поліції. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 124, 1224 КУпАП.

Притягуваний ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав та розкаявся в його вчиненні, пояснивши, що він дійсно при виїзді зіткнувся з припаркованим автомобілем та поїхав з місця пригоди, оскільки злякався наслідків цього.

Крім визнання своєї вини притягуваним, його вина у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а також у тому, що він поїхав з місця скоєння дорожньо-транспортної пригоди, повністю підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в порушення вимог підп. «б» п. 2.3., п.п. 10.1., 13.1. ПДР, керуючи транспортним засобом, перед початком руху не був уважним, не дотримався безпечної дистанції та здійснив наїзд на припаркований автомобіль, в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Крім того, в порушення п. 2.10 ПДР він поїхав з місця скоєння зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, не повідомивши про неї уповноважений орган чи підрозділ Національної поліції.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються даними схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, на якій зафіксоване обстановка події та незначні механічні пошкодження транспортного засобу, а також даними письмових пояснень ОСОБА_2 , які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

З досліджених доказів випливає, що ОСОБА_1 в порушення вимог підп.«б» п.2.3. ПДР, відповідно до якого водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 10.1. ПДР, згідно з яким перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 13.1. ПДР, згідно з яким водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, керуючи транспортним засобом, перед початком руху не був уважним, не дотримався безпечної дистанції та здійснив наїзд на припаркований автомобіль, в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Крім того, після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 в порушення п/п. «а», «д» 2.10 ПДР, згідно якому у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських, не залишився на місці пригоди та не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції.

Отже аналіз сукупності усіх даних, що містяться в досліджених у суді доказах, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 1224 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в їх вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 , суд враховує положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до яких, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суд також враховує характер вчинених правопорушень, особу винного, його майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, та вважає, що достатнім і необхідним у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП є накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме в межах санкції ст. 1224 КУпАП, оскільки санкцією вказаної статті розмір штрафу більший, а також передбачене більш суворе адміністративне стягнення, ніж штраф чи позбавлення права керування транспортними засобами, а саме таке стягнення як адміністративний арешт.

Характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень вказує на те, що він вчинив грубі правопорушення, що відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП є однією з підстав для накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , його щирого каяття, незначних пошкоджень транспортного засобу внаслідок вчинених ОСОБА_1 правопорушень, суд дійшов висновку про те, що для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання нових правопорушень, буде достатнім застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 1224 КУпАП, оскільки в даному випадку таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення, з числа передбачених санкцією ст.1224 КУпАП.

В силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2021 року, що складає 454 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 1224 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ст. 1224 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І. Яковенко