Провадження № 33/824/3895/2021 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності представника Київської митниці Держмитслужби Келеберденка В.В., захисника особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Сидоренка В.А.,розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про порушення митних правил за апеляційною скаргою представника Київської митниці Держмитслужби на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09 липня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09 липня 2021 року провадження у справі про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працевлаштований на посаді керівника ПП «МАЛКОМ 1»,

до відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст.483 МК України закрите, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил, 04 червня 2021 року, 28 травня 2021 року в зоні діяльності Одеської митниці Держмитслужби (пункт пропуску «Одеський морський торговельний порт») за попередньою митною декларацією від 20.05.2021 № UA209140/2021/050078 через митний кордон України у 20-футових стандартних контейнерах № CBHU4103966 та № CBHU4128521 з території Королівства Таїланд на адресу ПП «МАЛКОМ 1» переміщено товари - «ананаси консервовані, нарізані кільцями та шматочками, поміщені в розчин цукру, без додання спирту та оцтової кислоти, з вмістом цукру менше 19%, в металевих банках, масою нетто 580 мл», загальною вагою брутто 41 904,00 кг, нетто - 36 612,00 кг, задекларованою вартістю 25 650,00 доларів США на умовах поставки FOB Бангкок, Королівство Таїланд, згідно з Інкотермс. В якості підстави для переміщення вищеописаних товарів через митний кордон України, Одеській митниці Держмитслужби подано наступні документи: рахунок-фактура (інвойс) від 22.03.2021 № VK21/0241; Коносамент від 02.04.2021 № ODS-0100/0321 на товари, що переміщувались з території Королівства Таїланд (порт Бангкок) до України (порт Одеса). Шляхом порівняння відомостей рахунка-фактури (інвойсу) від 22.03.2021 № VK21/0241 та коносаменту від 02.04.2021 № ODS-0100/0321, які було виявлено під час митного огляду міжнародного експрес-відправлення документального характеру № , та документів, на підставі яких вищезазначені товари переміщені через митний кордон України та заявлені до митного контролю та оформлення, було встановлено відмінність у відомостях щодо вартості товарів, а саме - у рахунку-фактурі (інвойсі) від 22.03.2021 № VK21/0241, що був поданий у якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України, загальна вартість товарів зазначена у розмірі 25 650,00 доларів США на умовах поставки FOB Бангкок, Королівство Таїланд, згідно з Інкотермс, а відповідно до відомостей рахунка-фактури (інвойсу) від 22.03.2021 № VK21/0241, що був виявлений під час митного контролю міжнародного експрес-відправлення документального характеру № , загальна вартість цих же товарів складає 36 585,00 доларів США на умовах поставки FOB Лаем Чабанг, Королівство Таїланд, згідно з Інкотермс.

Таким чином, митний орган прийшов до висновку, що ОСОБА_1 , як керівником ПП «Малком 1» вчинено дії/бездіяльність, які призвели до переміщення товарів через митний кордон України на підставі документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості.

Суддя місцевого суду прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки будь-яких доказів на підтвердження того, що подані товаросупровідні документи були підроблені шляхом внесення неправдивих відомостей щодо вартості товару та того, що ОСОБА_1 могло бути відомо про дані обставини, митним органом суду не надано, що в свою чергу позбавляє суд можливості встановити наявність у ОСОБА_1 прямого умислу на вчинення дій, відповідальність за які передбачена ст. 483 МК України.

У апеляційній скарзі представник Київської митниці Держмитслужби порушив питання про скасування постанови судді. В обґрунтування доводів апеляційної скарги указав про те, що зібрані матеріали справи про порушення митних правил доводять, що в діях ОСОБА_1 наявний склад порушення митних правил, передбачений ч.1 ст. 483 МК України. Просив постанову судді скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на нього стягнення відповідно до санкції ч. 1 ст. 483 МК України.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисником Мидзкою Р.В. зазначено про те, що митним органом на надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 переміщував, або вчиняв дії на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю. Крім того, захисник указав, що у матеріалах провадження відсутні будь-які належні та допустимі докази підроблення інвойсу від 22.03.2021 № VK21/0241, що був поданий у якості підстави для переміщення товару через митний кордон України. Відтак, вважав доводи митного органу про те, що ОСОБА_1 вчинено дії, які призвели до переміщення товарів через митний кордон України на підставі документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості є лише припущеннями. Крім того, захисник звернув увагу на помилковість направлення товару на іншу адресу саме з вини товаровідправника. Також сторона захисту звернула увагу на ту обставину, що ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, оскільки зовнішньоекономічною діяльністю ПП «Малком 1» та додержання вимог митного законодавства займається заступник директора, що підтверджується відповідним наказом та функціональними обов`язками останнього. Поряд з цим, адвокат зауважив, що документи, на підставі яких представник митного органу звернувся з апеляційною скаргою, містять ряд процесуальних недоліків та в своїй сукупності без копії статуту, наказу про призначення на посаду, положення чи іншого акта, на підставі якого така особа здійснює представництво юридичної особи, не є достатніми для належного підтвердження повноважень у порядку самопредставництва органу державної влади. За наведених обставин просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги представника митниці.

РРР

Вислухавши пояснення:

представника Київської митниці Держмитслужби, який апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

захисника ОСОБА_1 - адвоката Сидоренка В.А., який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги представника митниці, просив постанову залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на наступне.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.486, 489, 495 МК України всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам у їх сукупності і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.527 МК України, ст.283 КУпАП. Висновки суду про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, є обґрунтованими, і доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Так, порушення митних правил, передбачене ч.1 ст.483 МК України, проявляється у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Аналіз зазначеної правової норми дає підстави вважати, що дане адміністративне правопорушення може бути вчинене лише з прямим умислом, оскільки дії, направлені на приховування, не можуть характеризуватися необережною формою вини.

Висновки судді про відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів наявності прямого умислу керівника ПП «МАЛКОМ 1» ОСОБА_1 на вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, а також того, що документи, виявлені при митному огляді міжнародного експрес-відправлення документального характеру № , помилково надані компанією V&K PINEAPPLE CANNING CO., LTD» та направлялись на адресу іншої компанії, розташованої у м. Львів, ґрунтуються на матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

За змістом ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Оскільки особою, уповноваженою на складання протоколу про порушення митних правил, інших доказів винуватості керівника ПП «МАЛКОМ 1» ОСОБА_1 апеляційному суду не надано, то висновок судді про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, є вірним.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки судді суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 суб`єктивної та об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Порушень процесуальних норм, які б могли слугувати підставами для скасування чи зміни постанови судді, не встановлено.

За таких обставин постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 09 липня 2021 року про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст.ст. 462, 487 МК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09 липня 2021 рокупро закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Свінціцька О.П.