ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1824/21 Справа № 177/1522/21 Суддя у 1-й інстанції - Строгова Г. Г. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2021 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з оскаржуваною постановою, 10.10.2021 о 15.46 годині по вул. Шевченка, 63 в с. Львів Криворізького району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ Sens номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810» та у медичному закладі у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з винесеною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив постанову скасувати та прийняти нову, якою справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях складу цього правопорушення.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, ОСОБА_1 посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення. Так, апелянт звертає увагу на те, що не керував автомобілем під час зупинки, а за кермом була дівчина, що слідує з відеозапису. Разом із цим, ОСОБА_1 зазначає, що протокол за часом складено раніше ніж написані письмові пояснення свідків та до моменту відмови від проходження огляду.

При цьому, при складанні протоколу йому не було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, а також не дотримано вимог ст. 266 КУпАП.

Серед іншого, апелянт наголошує, що суд безпідставно наклав на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки на дату винесення постанови, у нього сплинув строк дії посвідчення водія.

Заслухавши особу, яка притягається до відповідальності, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а також зазначені в апеляційній скарзі доводи, суд апеляційної інстанції приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги закону судом першої інстанції в повному обсязі виконані не були.

Так, статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як видно з оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку про те, що автомобіль перебував під керуванням ОСОБА_1 , посилаючись, зокрема, на відеозапис з нагрудних камер поліцейських.

Між тим, поза увагою суду залишилось те, що цим відеозаписом зафіксовано факт перебування за кермом дівчини після зупинки автомобіля, що беззаперечно свідчити про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не може.

Не було судом враховано й показань свідків, які спростували обставину керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Судом апеляційної інстанції, під час допиту, свідок ОСОБА_2 підтвердила, що дійсно сіла за кермо належного ОСОБА_1 транспортного засобу та при цьому не заперечувала, що знаходилась у стані алкогольного сп`яніння.

Спростовуючи показання ОСОБА_1 та зазначених в постанові свідків, суд першої інстанції керувався тим, що відеозаписом не зафіксовано факт перебування в автомобілі третьої особи.

Проте, цим відеозаписом не охоплено всього салону автомобіля, зокрема частини, що перебуває за водійським кріслом.

Більш того, в момент руху поліцейського до автомобіля безпосередньо після його зупинки, зображення не є чітким.

Наведені обставини викликають сумніви та протиріччя щодо правильності встановленої працівниками поліції особи водія та наявності в діях цієї особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, які в силу вимог Конституції України мають тлумачитись на користь ОСОБА_1 .

При цьому, суд звертає увагу на те, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , пояснення яких були долучені до протоколу, засвідчили лише факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, тоді як інші наявні у справі докази факт руху автомобіля під керуванням ОСОБА_5 не доводять.

На переконання апеляційного суду, за наявності таких обставин притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, є неможливим.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що згідно з вимогами ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що жодні відомості про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом матеріали справи не містять, хоча працівниками поліції було складено протокол саме відносно нього.

Також, суд зауважує, що позбавивши ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на 1 рік, суд не врахував, що водійське посвідчення на час складання протоколу було недійсне, оскільки строк його дії - до 01.10.2021 (а.с. 9).

Не було враховано цих обставин й працівниками поліції та на підтвердження обставин, викладених у цьому протоколі, не притягнено ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 126 КУпАП за ознакою керування транспортним засобом особою, яка не має права ним керувати.

Окрім цього, отримавши заперечення ОСОБА_1 про те, що він транспортним засобом не керував та маючи відомості про перебування за кермом іншої особи, яка перебувала у стані сп`яніння, що підтверджується відеозаписом подій, питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння працівниками поліції також вирішено не було.

Надаючи оцінку наведеним обставинам, які суд першої інстанції необґрунтовано залишив поза своєю увагою, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що поведінка працівників поліції свідчить про намір скласти протокол за будь-яких умов, а нервування водія вочевидь зумовлено лише такими діями поліцейських.

На переконання суду апеляційної інстанції, при ухваленні рішення суд першої інстанції не надав належної оцінки цим обставинам та необґрунтовано дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає, що встановлені під час апеляційного розгляду суперечності є істотними, а тому приходить до висновку, що за їх наявності дійти до беззаперечного висновку про наявність вини ОСОБА_1 неможливо.

Сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення в частині встановлення вини ОСОБА_1 не підтверджені в повній мірі належними і допустимими доказами, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що справу суд першої інстанції розглянув з порушенням вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП. Докази, наявні у справі, у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП перевірені не були, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку, про доведеність поза розумним сумнівом провини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати із закриттям провадження у справ,і у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 , скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко