Дата документу 25.08.2021
Справа № 334/5127/21
Провадження № 3/334/2071/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомі,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10.07.2021 року о 10 годині 40 хвилин в м. Запоріжжі по вул. Дніпровські зорі, 1, керуючи транспортним засобом «МАЗ437041», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на паркан. В результаті ДТП автомобіль ушкоджень не отримав, зламано паркан, потерпілі відсутні.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Вказане правопорушення зафіксоване в протоколі про адміністративне правопорушення серія ААБ № 267991 від 10.07.2021.

В судове засідання, призначене на 25.08.2021 ОСОБА_1 не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку. З заявою про відкладення розгляду справи, розгляд справи за його відсутності не звертався.

Суд вважає, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, про призначення у справі судового засідання, не був позбавлений можливості реалізувати усі свої права, визначені КУпАП у будь-який спосіб. Однак жодних дій для обґрунтування причин неявки його в судове засідання у справі ним здійснено не було, будь-яких клопотань ним не подано.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07. 1989 виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принципверховенство права, зокрема, проводити судове засідання у відсутності особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. У рішенні від 03.04.2008 в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з урахуванням скорочених строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В судове засідання з`явилась ОСОБА_2 , яка є фізичною особою-підприємцем. Повідомила суду, що вона є роботодавцем ОСОБА_1 та на підтвердження чого надала копію трудового договору між працівником та фізичною особою-підприємцем, який укладено 01.09.2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Пояснила, що ОСОБА_1 працює в неї водієм, а також повідомила про відрядження ОСОБА_1 25.08.2021 року в інше місто, у зв`язку з чим він не може з`явитись у судове засідання. Документів на підтвердження відрядження ОСОБА_1 суду не надала.

Також в судове засідання з`явилась ОСОБА_3 , яка є власником паркану, на який скоїв наїзд ОСОБА_1 , повідомила, що їй спричинено матеріальну шкоду, яку водієм не відшкодовано, у зв`язку з чим просила про суворе стягнення для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна,- тягне за собою накладення штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Як слідує зі змісту п. 12.1 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними в порядку ст. 251 КУпАП та дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення ААБ № 267991 від 10.07.2021 року; схемою місця ДТП; фотознімками з місця ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями ОСОБА_3 ; особистими поясненнями ОСОБА_3 , наданими в судовому засіданні.

Дії правопорушника суд кваліфікує за ст. 124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, суд, у відповідності до положень статті 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З урахуванням викладеного, при визначенні виду адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на правопорушника, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день прийняття постанови складає 454 гривні.

Керуючись ст.ст. 124, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Коломаренко К. А.