Справа № 449/819/21 Головуючий у 1 інстанції: Гуняк О.Я.
Провадження № 33/811/1222/21 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Дунаса Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Дунаса Теодозія Михайловича на постанову судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 13 липня 2021 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 13 липня 2021 року,

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн 00 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 07.06.2021 близько 20 год 20 хв в с.Великі Глібовичі, вул. Шевченка, 80, Львівський район, керував автомобілем марки «Зіл 131», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху.

На постанову судді захисник Дунас Т.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, викликати в судове засідання в якості свідка ОСОБА_2 .

В поданому клопотанні ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження. Зазначає, що йому було видано повний текст постанови в останній день десятиденного терміну оскарження і він не міг своєчасно забезпечити собі правову допомогу, тому вважає строк пропущений з поважних причин.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник Дунас Т.М. покликається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що автомобілем керував водій ОСОБА_2 , який працює разом з ОСОБА_1 в м. Львові. Зазначає, що ОСОБА_1 визнав факт вживання алкоголю та заперечує причетність до керування транспортним засобом, тому від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом, оскільки не розкриває об`єктивної сторони правопорушення. Судом не взято до уваги пояснення ОСОБА_1 щодо його причетності і обставин виклику працівників поліції, та не допитано у якості свідка ОСОБА_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Дунас Т.М. апеляційну скаргу підтримали, просили задоволити. ОСОБА_1 пояснив, що він вживав алкоголь, однак за кермом транспортного засобу він не перебував, а керував водій ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Дунаса Т.М., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 07 червня 2021 року серії ААБ № 099059, відповідно до якого ОСОБА_1 , в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.3);

письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 (а.с. 4);

відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, за допомогою якого було зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків (а.с. 12).

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Відповідальність за ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП. Сам факт відмови від проходження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею, що спростовує доводи апелянта про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Щодо доводів в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не перебував за кермом транспортного засобу, то це спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_3 (а.с.4), з яких вбачається, що ОСОБА_1 помінявся місцями з ОСОБА_2 .

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 , який підтверджує, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки такий є товаришем ОСОБА_1 , а тому його свідчення суд розцінює як сприяння в уникненні ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками судді першої інстанції про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а доводи захисника про те, що свідок ОСОБА_3 є нібито зацікавленою особою, суд вважає надуманими й до уваги не бере.

Крім того, згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Всі інші обставини, на які посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі не впливають на законність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 13 липня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Дунаса Теодозія Михайловича - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах