СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/7122/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Кириленко Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово виконуючий обов`язки за вакантною посадою начальника відділу підготовки частин та підрозділів зв`язку управління підготовки підрозділів забезпечення командування підготовки Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 172 -14 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії КИ № 79 від 19.08.2021 року полковник ОСОБА_1 12.08.2021 року близько 06:20 год., перебуваючи на злітно-посадковій смузі аеродрому ДП «Антонов» (м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 1), в умовах особливого періоду, принизив честь та гідність старшого інспектора відділення військової інспекції безпеки дорожнього руху Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку, прапорщика ОСОБА_2 , допустивши висловлювання нецензурної лексики та образ в бік останнього, тим самим перевищив свої службові повноваження, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-14 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Федоренко Є.В. проти обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення заперечували, посилаючи на відсутність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , оскільки той під час розмови з прапорщиком ОСОБА_2 ненормативну лексику не застосовував, честь і гідність останнього не принижував. Крім цього захисником Федоренком Є.В. було заявлене клопотання про виклик у якості свідків осіб, у яких було відібрано пояснення під час складання даного протоколу про адміністративне правопорушення.

Судом викликались зазначені особи у якості свідків, однак, будучи належним чином повідомлені до час та місце судового розгляду, за викликом до суду не прибули, жодних додаткових пояснень не надали.

Суд дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов наступних висновків.

Статтєю 172-14 ч. 2 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, вчинені в умовах особливого періоду.

Характер дій службової особи при перевищенні влади або службових повноважень виражається в тому, що службова особа вчиняє те чи інше діяння по службі, яке не входить до їх компетенції.

Саме у цьому полягає принципова відмінність цього правопорушення від зловживання владою або службовим повноваженнями, при якому службова особа в межах її повноважень, визначених законом, використовує їх в супереч інтересам служби.

На відміну від загального складу зловживання владою або службовим становищем перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень його суб`єктивна сторона характеризує лише вчиненням службовою особою дій.

Перевищення влади проявляється в діях службової особи, яка маючи владні повноваження стосовно підлеглих або більш широкого кола осіб, під час виконання своїх владних чи організаційно-розпорядчих функцій виходять за межі цих повноважень.

Перевищення службових повноважень є дією, або сукупністю дій службової особи, яка не має владних функцій і виходить під час виконання своїх адміністративно-господарських функцій за межі своїх повноважень, або дії службової особи, яка має владні повноваження, але у конкретному випадку перевищує не їх, а інші свої повноваження, або перевищує свої владні повноваження стосовно осіб не входять до числа підлеглих.

Перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень кваліфікуються:

-Вчинення дій які є компетенцією вищої службової особи іншого відомства;

-Вчинення дій одноособове, тоді як вони могли бути здійсненні лише колегіально;

-Вчинення дій, які дозволяються тільки в особливих випадках, з особливого дозволу і з особливим порядком проведення

-Вчинення дій, які ніхто не має права виконувати або дозволяти.

Перевищення влади або службових повноважень утворює склад даного правопорушення лише у випадку вчинення службовою особою дій, які виходять за межі наданих їй законом прав повноважень. Повноваження за межі яких виходить службова особа при їх перевищенні повинні бути передбачені відповідним нормативно-правовим актом: законом, декретом, указом, постановою , статутом, положенням, інструкцією, правилами тощо.

З інкрімінуємого ОСОБА_1 обвинувачення видно, що він висловлювався нецензурно відносно солдатів, однак лайливі висловлювання не утворюють складу адміністративного правопорушення визначений ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, оскільки для таких висловлювань не потрібне відповідне становище особи.

Доказів про настання наслідків від дій ОСОБА_1 , які згідно протоколу зазначені як склад адміністративного правопорушення до матеріалів справи не долучено.

Крім того, жоден з опитаних під час складання протоколу, в тому числі і прапорщик ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, до суду не з'явився та не підтвердив зазначених у протоколі обставин.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її і точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 Кодексу передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення завжди конкретний і становить сукупність головних, визначальних ознак, які виділені законодавцем як типові, необхідні і водночас достатні для притягнення особи до юридичної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Так, частина перша статті 172-14КУпАП передбачає відповідальність за перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень. Частина 2 статті 172-14КУпАП передбачає відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

Отже, диспозиція статті 172-14КУпАП містить спеціальний суб`єкт адміністративного правопорушення, а саме - військову службову особу.

За приписами частини 9 статті 1 Закону України «Про військовийобов`язокі військовуслужбу» від25березня 1992року №2232-XII військовослужбовцями є особи, які проходять військову службу. За змістом частини дванадцятоїстатті 6 вказаного Законувійськові посадові особице військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством. Аналогічне визначення містить і примітка достатті 172-13 КУпАП, відповідно до якої під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування. Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки)це обов`язки з керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ або організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів, їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт. Адміністративно-господарські функції (обов`язки)це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо).

Однак у протоколі та матеріалах справи відсутні відомості, про те, якими саме організаційно-розпорядчими чи адміністративно-господарськими обов`язками (обов`язки з керівництва та/або обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном) наділений полковник ОСОБА_1 , який займає посаду тимчасово виконуючого обов`язки за вакантною посадою начальника відділу підготовки частин та підрозділів зв`язку управління підготовки підрозділів забезпечення командування підготовки Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, а які саме повноваження перевищив останній.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-14 КУпАП, кваліфікація його дій є суперечливою та невірною, а відтак провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

Дослідивши матеріали справи, суд, керуючись ст. 9, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КпАП України, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня ухвалення постанови.

Суддя Т.В.Кириленко