Провадження № 3/761/3878/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Голуб О.А.

участю прокурора - Прокопова О.Е.

особи, стосовно якої складено протокол - ОСОБА_1

захисника - Федура А.А.

розглянувши матеріали, які надійшли з Національного агентства з питань запобігання корупції Департаменту з питань дотримання законодавства про конфлікт інтересів та обмежень щодо запобігання корупції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої в ГУ ДПС у м. Києві в.о. начальника, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколами про адміністративне правопорушення № 33-02/224, № 33-02/225, № 33-02/226, № 33-02/227, № 33-02/228, № 33-02/229, № 33- 02/230, № 33-02/231, №33-02/232, № 33-02/233, № 33-02/234, № 33-02/235, № 33-02/236, № 33-02/237, № 33-02/238, № 33-02/239, № 33-02/240, № 33-02/241, № 33-02/242, № 33- 02/243, № 33-02/244, № 33-02/245, № 33-02/246, № 33-02/247, № 33-02/248, № 33-02/249, № 33-02/250, № 33-02/251, № 33-02/252, № 33-02/253, № 33-02/254, № 33-02/255 від 26 березня 2021 року складених головним спеціалістом першого відділу перевірок Департаменту з питань дотримання законодавства про конфлікт інтересів та обмежень щодо запобігання корупції Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_2 , ОСОБА_1 09.10.2019; 23.09.2019; 24.10.2019; 11.11.2019; 20.11.2019; 27.11.2019; 20.12.2019; 24.12.2019; 16.01.2020; 27.01.2020; 17.02.2020; 25.02.2020; 24.03.2020; 24.03.2020; 14.04.2020; 28.04.2020 перебуваючи у приміщенні Головного управління ДПС у м. Києві за адресою: вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, виконуючи обов`язки начальника Головного управління ДПС у м. Києві, діючи всупереч вимогам п. 3 ч. 1 ст. 28 України «Про запобігання корупції» вчинила дії та прийняла рішенні в умовах реального конфлікту інтересів, який виник у межах реалізації службового повноваження щодо матеріального заохочення державних службовців у зв`язку з прийняттям рішення, закріпленого наказом від 09.10.2019 №562-о «Про встановлення надбавки працівникам Головного управління ДПС у м. Києві»; від 23.09.2019 №423-о «Про встановлення надбавки працівникам Головного управління ДПС у м. Києві»; наказом від 24.10.2019 №647-о «Про преміювання працівників Головного управління ДПС у м. Києві»; від 11.11.2019 №765-о «Про встановлення надбавки працівникам Головного управління ДПС у м. Києві»; від 20.11.2019 №797-о «Про преміювання працівників Головного управління ДПС у м. Києві»; від 27.11.2019 № 827-о «Про преміювання працівників Головного управління ДПС у м. Києві» ; від 20.12.2019 №922-о «Про встановлення надбавки працівникам Головного управління ДПС у м. Києві»; від 24.12.2019 №931-о «Про преміювання працівників Головного управління ДПС у м. Києві»; від 16.01.2020 № 101-о «Про встановлення надбавки працівникам Головного управління ДПС у м. Києві» ; від 27.01.2020 № 181-о «Про преміювання працівників Головного управління ДПС у м. Києві»; від 17.02.2020 №270-о «Про встановлення надбавки працівникам Головного управління ДПС у м. Києві» ; від 25.02.2020 №341-о «Про преміювання працівників Головного управління ДПС у м. Києві»; від 24.03.2020 №12-ф «Про встановлення надбавок працівникам Офісу великих платників податків ДПС» ; від 24.03.2020 № 13-ф «Про преміювання працівників Офісу великих платників податків ДПС»; від 14.04.2020 №15-ф «Про встановлення надбавок працівникам Офісу великих платників податків ДПС» ; від 28.04.2020 № 18-ф «Про преміювання працівників Офісу великих платників податків ДПС» тим самим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 09.10.2019; 23.09.2019; 24.10.2019; 11.11.2019; 20.11.2019; 27.11.2019; 20.12.2019; 24.12.2019; 16.01.2020; 27.01.2020; 17.02.2020; 25.02.2020; 24.03.2020; 24.03.2020; 14.04.2020; 28.04.2020 у приміщенні Головного управління ДПС у м. Києві за адресою: вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, виконуючи обов`язки начальника Головного управління ДПС у м. Києві, діючи всупереч вимогам п. 2 ч. 1 ст. 28 України «Про запобігання корупції» не повідомила про наявність у неї реального конфлікту інтересів, який виник у межах реалізації службового повноваження щодо матеріального заохочення державних службовців у зв`язку з необхідністю прийняття рішення, закріпленого наказом від 09.10.2019 №562-о «Про встановлення надбавки працівникам Головного управління ДПС у м. Києві»; від 23.09.2019 №423-о «Про встановлення надбавки працівникам Головного управління ДПС у м. Києві»; наказом від 24.10.2019 №647-о «Про преміювання працівників Головного управління ДПС у м. Києві»; від 11.11.2019 №765-о «Про встановлення надбавки працівникам Головного управління ДПС у м. Києві»; від 20.11.2019 №797-о «Про преміювання працівників Головного управління ДПС у м. Києві»; від 27.11.2019 № 827-о «Про преміювання працівників Головного управління ДПС у м. Києві» ; від 20.12.2019 №922-о «Про встановлення надбавки працівникам Головного управління ДПС у м. Києві»; від 24.12.2019 №931-о «Про преміювання працівників Головного управління ДПС у м. Києві»; від 16.01.2020 № 101-о «Про встановлення надбавки працівникам Головного управління ДПС у м. Києві» ; від 27.01.2020 № 181-о «Про преміювання працівників Головного управління ДПС у м. Києві»; від 17.02.2020 №270-о «Про встановлення надбавки працівникам Головного управління ДПС у м. Києві» ; від 25.02.2020 №341-о «Про преміювання працівників Головного управління ДПС у м. Києві»; від 24.03.2020 №12-ф «Про встановлення надбавок працівникам Офісу великих платників податків ДПС» ; від 24.03.2020 № 13-ф «Про преміювання працівників Офісу великих платників податків ДПС» ; від 14.04.2020 №15-ф «Про встановлення надбавок працівникам Офісу великих платників податків ДПС» ; від 28.04.2020 № 18-ф «Про преміювання працівників Офісу великих платників податків ДПС», тим самим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до наказу в.о. начальника Головного управління ДПС у м. Києві від 12.08.2019 №2-0 «Про призначення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 з 13.08.2019 призначено на посаду начальника управління моніторингу доходів на обліково звітних-систем ГУ ДПС у м. Києві та присвоєно 4 ранг державного службовця.

Згідно наказу в.о. начальника Головного управління ДПС у м. Києві від 21.12.2019 №2-о «Про переведення» начальника управління моніторингу доходів на обліково звітних-систем ГУ ДПС у м. Києві ОСОБА_1 переведено на посаду начальника управління податкового моніторингу ГУ ДПС у м. Києві та підтверджено раніше присвоєний ранг державного службовця.

Відповідно до наказу в.о. начальника Офісу великих платників податків ДПС від 04.03.2020 №161-о «Про призначення ОСОБА_1 » з 05.03.2020 ОСОБА_1 призначено на посаду начальнику управління аудиту з перевірок спеціального законодавства Офісу великих платників податків ДПС та підтверджено 4 ранг державного службовця.

09.10.2019 ОСОБА_1 своїм наказом від 09.10.2019 №562-о «Про встановлення надбавки працівникам Головного управління ДПС у м. Києві» встановила собі як начальнику управління моніторингу доходів на обліково-звітних систем ГУ ДПС м. Києві надбавку за інтенсивність праці

23.09.2019 ОСОБА_1 своїм наказом від 23.09.2019 №423-о «Про встановлення надбавки працівникам Головного управління ДПС у м. Києві» встановила собі як начальнику управління моніторингу доходів на обліково-звітних систем ГУ ДПС м. Києві надбавку за інтенсивність праці.

24.10.2019 ОСОБА_1 своїм наказом від 24.10.2019 №647-о «Про преміювання працівників Головного управління ДПС у м. Києві» встановила премію собі, як начальнику управління моніторингу доходів на обліково-звітних систем Головного управління ДПС у м. Києві у розмірі 2337,00 грн.

11.11.2019 ОСОБА_1 своїм наказом від 11.11.2019 №765-о «Про встановлення надбавки працівникам Головного управління ДПС у м. Києві» встановила собі як начальнику управління моніторингу доходів на обліково-звітних систем ГУ ДПС м. Києві надбавку за інтенсивність праці.

20.11.2019 ОСОБА_1 своїм наказом від 20.11.2019 №797-о «Про преміювання працівників Головного управління ДПС у м. Києві» встановила премію собі як начальнику управління моніторингу доходів на обліково-звітних систем ГУ ДПС м. Києві в розмірі 2125,00 грн.

27.11.2019 ОСОБА_1 своїм наказом від 27.11.2019 № 827-о «Про преміювання працівників Головного управління ДПС у м. Києві» встановила премію собі як начальнику управління моніторингу доходів на обліково-звітних систем ГУ ДПС м. Києві в розмірі 2114, 00 грн.

20.12.2019 ОСОБА_1 своїм наказом від 20.12.2019 №922-о «Про встановлення надбавки працівникам Головного управління ДПС у м. Києві» встановила собі, як начальнику Головного управління ДПС у м. Києві надбавку за інтенсивність праці.

24.12.2019 ОСОБА_1 своїм наказом від 24.12.2019 №931-о «Про преміювання працівників Головного управління ДПС у м. Києві» встановила премію собі, як начальнику управління моніторингу доходів та обліково-звітних систем Головного управління ДПС у м. Києві у розмірі 1892,00 грн.

16.01.2020 ОСОБА_1 своїм наказом від 16.01.2020 № 101-о «Про встановлення надбавки працівникам Головного управління ДПС у м. Києві» встановила собі як начальнику управління податкового моніторингу ГУ ДПС у м. Києві надбавку за інтенсивність праці.

27.01.2020 ОСОБА_1 своїм наказом від 27.01.2020 № 181-о «Про преміювання працівників Головного управління ДПС у м. Києві» встановила премію собі, як начальнику управління податкового моніторингу Головного управління ДПС у м. Києві у розмірі 2114,00 грн.

17.02.2020 ОСОБА_1 своїм наказом від 17.02.2020 №270-о «Про встановлення надбавки працівникам Головного управління ДПС у м. Києві» встановила собі, як начальнику управління моніторингу доходів на обліково-звітних систем Головного управління ДПС у м. Києві надбавку за інтенсивність праці.

25.02.2020 ОСОБА_1 своїм наказом від 25.02.2020 №341-о «Про преміювання працівників Головного управління ДПС у м. Києві» встановила собі як начальнику управління податкового моніторингу ГУ ДПС у м. Києві премію в розмірі 2535, 00 грн.

24.03.2020 ОСОБА_1 своїм наказом від 24.03.2020 №12-ф «Про встановлення надбавок працівникам Офісу великих платників податків ДПС» встановила собі як начальнику управління аудиту з перевірок спеціального законодавства Офісу великих платників податків ДПС надбавку за інтенсивність праці

24.03.2020 ОСОБА_1 своїм наказом від 24.03.2020 № 13-ф «Про преміювання працівників Офісу великих платників податків ДПС» встановила собі, як начальнику управління аудиту з перевірок спеціального законодавства Офісу великих платників податків ДПС у розмірі 2173,00 грн.

14.04.2020 ОСОБА_1 своїм наказом від 14.04.2020 №15-ф «Про встановлення надбавок працівникам Офісу великих платників податків ДПС» встановила собі як начальнику управління аудиту з перевірок спеціального законодавства Офісу великих платників податків ДПС надбавку за інтенсивність праці.

28.04.2020 ОСОБА_1 своїм наказом від 28.04.2020 № 18-ф «Про преміювання працівників Офісу великих платників податків ДПС» встановила премію собі, як начальнику управління аудиту з перевірок спеціального законодавства Офісу великих платників податків ДПС у розмірі 2535,00 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила обставини інкримінованих їй правопорушень, пов`язаних з корупцією, які викладено в протоколах про адміністративне правопорушення, складених стосовно неї, при цьому, зазначила, зокрема, що протоколи складені із порушенням вимог ст. ст. 9, 10 КУпАП, наведені обставини, які б свідчили про наявність у неї умислу та інтересу на вчинення дії в умовах потенційного або реального конфлікту інтересів, оскільки вона самостійно не встановлювала та не нараховувала премії та надбавки, а таке нарахування здійснювалось іншими особами відповідно до покладених на них обов`язків. Вона лише формально підписувала відповідні накази згідно функціональних обов`язків та повноважень.

Захисник Федур А.А., просив суд закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Прокурор вважав, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки вину останньої вважав повністю доведеною зібраними матеріалам справи, доданими до протоколів про адміністративні правопорушення, просив визнати її винною та притягнути до адміністративної відповідальності.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Федура А.А., думку прокурора, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пп.1, 2 ч.1 ст.3 цього Закону (у тому числі державні службовці) зобов`язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень, у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Встановлення порушення зазначених вимог та, відповідно, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, можлива за таких умов: у особи наявний реальний конфлікт інтересів; особа не повідомляє про конфлікт інтересів у визначеному Законом порядку.

З огляду на визначення реального конфлікту інтересів, наведеного в абз.13 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», для його констатації необхідно встановлення одночасно таких складових: приватний інтерес; службові/представницькі повноваження; суперечність між приватним інтересом та службовими/представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до наказу ДПС України від 17.12.2019 року №386-о ОСОБА_1 призначено на посаду в.о. начальника Головного управління ДПС у м. Києві з 17 по 20 грудня 2019 року, з правом підпису фінансових документів.

Положення п.2 ч.2 ст.6 Закону України «Про державну службу» встановлюють категорію посад «Б» для керівників та заступників керівників структурних підрозділів державних органів незалежно від рівня юрисдикції таких державних органів.

У ч.3 ст.39 Закону України «Про державну службу», зокрема, зазначено, що державним службовцям, які займають посади державної служби категорії «Б» присвоюється 3, 4, 5, 6 ранг.

Відповідно до п.п.2, 3 Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 року №15 керівники державної служби в державному органі мають право встановлювати державним службовцям у межах економії фонду оплати праці додаткові стимулюючі виплати, до яких, зокрема, належить надбавка за інтенсивність праці.

Згідно з п.4 Положення про застосування стимулюючих виплат, надбавки встановлюються згідно з наказом (розпорядженням) керівника державної служби в державному органі.

Пунктом 3 Порядку надання державним службовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.08.2016 року №500, рішення про надання матеріальної допомоги державним службовцям приймається керівником державної служби у державному органі в межах затвердженого фонду оплати праці.

Відповідно до змісту п.4 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну службу», повноваження керівника державної служби у державних органах, посади керівників які належать до посад державної служби, здійснює керівник відповідного органу.

В.о. Начальника Головного управління ДПС у м. Києві є керівником державної служби цього органу.

У ч.2 ст.17 Закону України «Про державну службу» визначено повноваження керівника державної служби, до яких, серед іншого, належить прийняття у межах наданих повноважень рішення про заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В».

Відповідно до пп.13, 18, 26, п.11 Положення про ГУ ДПС у м. Києві, затвердженого наказом Державної податкової служби України (далі - ДПС України) від 12.07.2019 року №14, начальник ГУ ДПС у м. Києві вирішує в установленому порядку питання щодо заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності державних службовців та працівників ГУ ДПС, присвоює їм спеціальні звання, ранги державних службовців (якщо інше не передбачено законом), підписує накази ГУ ДПС, здійснює інші повноваження, визначені законом.

Наказом ДПС України від 17.12.2019 року №386-о ОСОБА_1 призначено на посаду в.о. начальника Головного управління ДПС у м. Києві з 17 по 20 грудня 2019 року, з правом підпису фінансових документів.

Відповідно до положень п.4.1 розділу 4, Порядку взаємодії при встановленні деяких надбавок державним службовцям та працівникам, які виконують функції з обслуговування, Головного управління ДПС у м. Києві, встановлення та перегляд надбавок здійснюється за рішенням Начальника ГУ ДПС у м. Києві - для начальника, першого заступника, заступників начальника ГУ ДПС у м. Києві, для інших працівників ГУ ДПС у м. Києві. Подання про встановлення та перегляд надбавки начальнику, першому заступнику начальника та заступникам начальника ГУ ДПС у м. Києві готує управління фінансово-бухгалтерського забезпечення, підписується начальником та направляється для погодження Голові ДПС України.

Згідно п.1.4 розділу 1 Положення про преміювання працівників ГУ ДПС у м. Києві від 29.08.2019 №46 Голова ДПС надає дозвіл на преміювання Начальника, перших заступників та заступників начальника ГУ ДПС у м. Києві у відсотках у межах установленого фонду оплати праці Головного управління ДПС у м. Києві.

Таким чином, ОСОБА_1 під час виконання обов`язків в.о. начальника ГУ ДПС у м. Києві була наділена службовими повноваженнями щодо заохочення працівників ГУ ДПС у м. Києві, що у тому числі реалізовуються шляхом видання наказів про встановлення усім працівникам стимулюючих виплат (надбавок), у тому числі собі; про преміювання усіх працівників цього державного органу, зокрема і себе; про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань усім працівникам цього державного органу, зокрема і собі.

Згідно з абз.12 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до ч.2 ст.50 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державного службовця складається з посадового окладу, надбавки за вислугу років, надбавки за ранг державного службовця, премії (у разі встановлення).

Згідно з положеннями абз.8 п.14 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» керівники державної служби у межах економії фонду оплати праці мають право встановлювати державним службовцям додаткові стимулюючі виплати відповідно до Положення про застосування стимулюючих виплат, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Тобто, отримання додаткової стимулюючої виплати до заробітної плати державного службовця, отримання премії, яка є складовою заробітної плати державного службовця, отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань як додаткового доходу, окрім заробітної плати, не є приватним інтересом ОСОБА_1 .

Відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну службу», одним з принципів державної служби є доброчесність, що полягає у спрямованості дій державного службовця на захист публічних інтересів та його відмові від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень.

У п.4.10 розділу 4 Положення про преміювання визначено, що розмір місячної премії для кожного державного службовця не може перевищувати 30% від посадового окладу за штатним розписом.

Особа, приймаючи рішення про встановлення додаткових стимулюючих, грошових виплат собі особисто не може об`єктивно оцінити якість та складність підготовлених ним документів, терміновість виконання завдань, ініціативність в роботі, своєчасність, повноту та сумлінність виконання ним своїх посадових обов`язків, надати неупереджену оцінку своїй ініціативності у роботі, трудовій та виконавській дисципліні.

Відповідно до змісту п.10 Положення, ГУ ДПС у м. Києві очолює начальник, який призначається та звільняється з посади Головою ДПС за погодженням з Міністром фінансів України.

Отже, особою, до повноважень якої належить питання звільнення/ініціювання звільнення із посади, обов`язки за якою виконує ОСОБА_1 , у цій ситуації є Голова Державної податкової служби України.

З огляду на те, що конфлікт інтересів виникає в ОСОБА_1 саме як у виконувача обов`язків начальника, а не за основною посадою, яку остання займає в Головному управлінні ДПС у м. Києві, за цих обставин ОСОБА_1 як виконуючий обов`язки начальника ДПС у м. Києві на виконання вимог п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язаний повідомляти про конфлікт інтересів у порядку, передбаченому для начальника ГУ ДПС України, обов`язки якого він виконує, а саме: Голову ДПС України.

Частиною 1 ст.172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частиною 2 ст.172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч.1 ст.3 цього Закону, зобов`язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Беручи до уваги диспозиції ст.172-7 КУпАП та п.2 примітки до цієї статті, порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати: - у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень (ч.1 ст.172-7 КУпАП); - у вчиненні дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто за наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що вплинуло на об`єктивність або неупередженість вчинення таких дій, або прийняття таких рішень (ч.2 ст.172-7 КУпАП).

Відповідно до положень Додатку 4 до наказу Головного управління ДПС у м. Києві 29.08.2019 № 46 у редакції наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 11.11.2019 № 2937 "Положення про преміювання працівників Головного управління ДПС у м. Києві." визначено, що преміювання здійснюється на основі подання управління фінансово - бухгалтерського забезпечення про визначення розміру премії.

Відповідно до положень Додатку 5 до наказу Головного управління ДПС у м. Києві 29.08.2019 № 46 "Порядок взаємодії при встановленні деяких надбавок державним службовцям та працівникам, які виконують функції з обслуговування, Головного управління ДПС у м. Києві." закріплено: Голова є відповідальним за дотримання порядку встановлення надбавок та здійснення видатків у межах кошторисних призначень на виплату надбавок. Вказаний порядок встановлення надбавок складається з формування подання про встановлення та перегляд надбавок. Подання формує управління фінансово - бухгалтерського забезпечення. Проект наказу про встановлення надбавок готується управлінням фінансово- бухгалтерського забезпечення та в установленому законом порядку подається на підпис начальнику ГУ ДПС у м. Києві.

Таким чином, ОСОБА_1 самостійно не визначала собі розмір надбавок та не готувала подання на встановлення надбавок особисто собі. В свою чергу підписання наказів про встановлення надбавок напряму відносилось до її повноважень як виконуючого обов`язки Начальника ГУ ДПС, оскільки підписувати вказані накази могла тільки Начальник ГУ ДПС, або ж особа, яка виконувала його обов`язки.

До повноважень НАЗК як центрального органу виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику належить надання роз`яснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, застосування інших положень цього Закону та прийнятих на його виконання нормативно-правових актів, захисту викривачів (п. 15, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про запобігання корупції»).

В протоколах про адміністративні правопорушення складених відносно ОСОБА_1 відсутнє конкретне посилання, у який спосіб така категорія осіб, як виконуючі обов`язки Начальника ГУ ДПС, повинні діяти, щоб мати можливість отримувати передбачені трудовим законодавством України доплати до свого посадового окладу, у тому числі і у виді надбавок і премій, й не бути при цьому суб`єктом правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-1 і ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Таким чином, існуючі положення національного законодавства порушують визначені Європейським судом з прав людини вимоги «ясності закону» та правової визначеності, які передбачають, що закон повинен бути достатнім для розуміння, чітким і передбачуваним у своєму застосуванні. В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід, тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи, у даному конкретному випадку на користь ОСОБА_1 .

На національному рівні відповідні рішення й роз`яснення є і в Конституційного суду України, зокрема, у своєму рішенні від 29.06.2010 року за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зазначено, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

Відтак, суд дійшов до висновку, що отримання грошової винагороди у формі зарплати та її складових премії, надбавки, за своєю суттю не може виступати мотивом правопорушень, пов`язаних з корупцією, оскільки право «на зарплату, не нижчу від визначеної законом», законодавчо закріплене у ст.43 Конституції України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про України «Про запобігання корупції», потенційний конфлікт інтересів - це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» зазначено, що аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто, для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що приватний інтерес наявний, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення, наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Отже, судом із 32 протоколів про адміністративні правопорушення, які складені відносно ОСОБА_1 , не встановлено сукупність фактів, про які зазначено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією».

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутня суперечність між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями, оскільки підписання наказів, за які останній інкримінується вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, входило до її безпосередніх обов`язків, як виконуючого обов`язки Начальника ГУ ДПС у м. Києві, а не її особистим рішенням, продиктованим корисливим умислом та наявністю приватного інтересу.

Тому, суд дійшов до висновку, що у ОСОБА_3 при підписанні наказів про встановлення надбавок та преміювання, відсутній реальний конфлікт інтересів у розумінні Закону України «Про запобігання корупції» та ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП під час виконання нею обов`язків Начальника ГУ ДПС у м. Києві, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення та прокурором в судовому засіданні не доведено належними доказами наявності реального конфлікту інтересів між приватним інтересом ОСОБА_1 в розумінні визначення поняття «приватний інтерес» у ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», та її службовими повноваженнями, під час прийняття зазначених рішень, що впливало на об`єктивність або неупередженість при прийнятті рішення, як обов`язкової складової складу правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 284 КУпАП, у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи за наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

З огляду на наведене, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 172-7, 247; 283; 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови або у разі її перегляду Київським апеляційним судом з дня винесення постанови Київським апеляційним судом.

Суддя Голуб О.А.