Справа № 308/7873/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.12.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю представника Закарпатської митниці Зубенка І.І., захисника КАПУСТЕЙ Ласло адвоката Пуканича Е.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил №33/4806/119/21 за апеляційною скаргою першого заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Балана І.В. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.02.2021.
Цією постановою провадження у справі, щодо:
ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ), закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.
Під час проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних АСМО «Інспектор», встановлено, що 21.04.2019 через митний пост «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС громадянином Угорщини ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) було ввезено легковий автомобіль марки «Skoda» моделі «Octavia», номер кузова № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Угорщини НОМЕР_3 та станом на 28.07.2020 даний транспортний засіб не було вивезено за межі митної території України.
У своєму поясненні ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) повідомив, що 13.05.2020 звернувся із заявою про продовження терміну тимчасового ввезення свого транспортного засобу та отримав відповідь від 20.05.2020 №7.7.08-1/7-7-18/29/2960, де зазначено про продовження терміну на 60 календарних днів (до 21.06.2020). Станом на 28.07.2020 зазначений автомобіль є не вивезеним у зв`язку з тим, що знаходиться на ремонті і повідомив про відсутність у нього коштів для забезпечення стягнення штрафу.
Таким чином, за твердженням митного органу ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) перевищив строк тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу, зокрема легкового автомобіля марки «Skoda» моделі «Octavia», номер кузова № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Угорщини НОМЕР_3 , більше ніж на тридцять діб.
Зазначені дії, на думку митного органу, мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції зазначав, що ч.6 ст.481 МК України набула чинності 22.08.2019, тому ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, з огляду на положення ст.58 Конституції України. Також судом констатовано, що надані протокол про порушення митних правил та додані до нього матеріали не дають підстав вважати, що дії особи, що притягується відрізнялися між собою у часі, як і немає доказів того, що суб`єктивна сторона вчинення порушення змінилася чи переривалася у часі до, під час або після набрання чинності новими положеннями ч.6 ст.481 МК України, тому всі сумніви слід тлумачити на користь особи яка притягується до відповідальності (ст.62 Конституції України), оскільки розділити суб`єктивну сторону вчинення правопорушення не можливо, не можливо розмежувати порушення, передбачені попередньою редакцією ч.3 ст.481 МК України та ч.6 ст.486 цього Кодексу. Також судом зазначено про відсутність законних підстав для перекваліфікації дій з ч.6 ст.486 МК України на ч.3 ст.481 цього Кодексу, оскільки згідно ч.1 ст.522 МК України до внесення змін Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» № 2612-VIII від 08.11.2018, розгляд зазначених справ був віднесений до повноважень органів доходів і зборів. З урахуванням того, що положення ч.6 ст.481 МК України набули чинності 22.08.2019, вони не мають зворотної дії в часі, період часу з 21.04.2019 до введення у дію ч.6 ст.481 МК України, не може братися судом до уваги при обрахунку сукупного строку, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за перевищення строку тимчасового ввезення автомобіля марки «Skoda» моделі «Octavia», номер кузова № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Угорщини НОМЕР_3 , а тому провадження у справі відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) підлягало закриттю.
В апеляційній скарзі перший заступник начальника Закарпатської митниці Держмитслужбм Балан І.В. просить постанову суду від 02.02.2021 скасувати, прийняти нове рішення, яким визнати ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України з накладенням на нього стягнення у відповідності до санкції вказаної статті. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, не врахував вимоги МК України та Законів України «Про внесення змін до Митного Кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» №2612-VІІІ від 08.11.2018 та «Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про електронні довірчі послуги» №2725-VIII, від 16.05.2019, не надав оцінки тому, що дане адміністративне правопорушення вчинене саме шляхом бездіяльності, через невиконання обов`язку КАПУСТЕЙ Ласло (KAPUSZTEJ LASZLO) щодо вивезення ним транспортного засобу за межі митної території України, відповідно до вимог ч.6 ст.380 МК України, у строк встановлений ч.1 ст.380 цього Кодексу.
Апеляційна скарга розглядається за згодою захисника адвоката Пуканича Е.В. у відсутності ОСОБА_1 (KAPUSZTEJ LASZLO), який обізнаний про день,час та місце розгляду справи.
Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Зубенка І.І.. який підтримав апеляційну скаргу, пояснення захисника особи, щодо якої закрито провадження у справі КАПУСТЕЙ Ласло ( ОСОБА_2 ) адвоката Пуканича Е.В. про законність і обґрунтованість судового рішення та необґрунтованість поданої Закарпатською митницею, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Відповідно до п.3 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.
Згідно ст.ст.245,252 КУпАП та ст. 486 МК України, завданнями провадження в справі про порушення митних правил і обов`язками органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Положеннями ст.489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вищевказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані не були.
Ухвалюючи постанову про закриття провадження у справі, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.8 КУпАП, облік сукупного терміну тимчасового ввезення терміном до 1 року, наявність якого, передбачена диспозицією ч.6 ст.481 МК України, починається з моменту введення в дію даної норми, а тому відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.
Проте, з такими висновками апеляційний суд не може погодитись, оскільки судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України не відповідають фактичним обставинам справи та є не правильними з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
З матеріалів справи про порушення митних правил вбачається, що згідно баз даних АСМО «Інспектор», встановлено, що 21.04.2019 через митний пост «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС, громадянином Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) було ввезено легковий автомобіль марки «Skoda» моделі «Octavia», номер кузова № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Угорщини НОМЕР_3 та станом на 28.07.2020 даний транспортний засіб не було вивезено за межі митної території України.
У своєму поясненні ОСОБА_1 (KAPUSZTEJ LASZLO) повідомив, що 13.05.2020 звернувся із заявою про продовження терміну тимчасового ввезення свого транспортного засобу на митну територію України та отримав відповідь від 20.05.2020 № 7.7.08-1/7-7-18/29/2960, де зазначено про продовження терміну на 60 календарних днів (до 21.06.2020). Станом на 28.07.2020 зазначений автомобіль є не вивезеним у зв`язку з тим, що знаходиться на ремонті і повідомив про відсутність у нього коштів для забезпечення стягнення штрафу.
Відповідно до ч.1 ст.380 МК України передбачено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.
Частиною 6 статті 481 МК України, яка набула чинності з 22.08.2019, відповідно до Закону України №2612-VIII від 08.11.2018 «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», передбачено відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Відповідальність за перевищення встановленого строку тимчасового ввезення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування на митну територію України, передбачена ст.481 МК.
З моменту набрання чинності зміст ст.481 МК (в редакції Закону України від 13.03.2012) становив три частини, кожна з яких визначала окремий склад порушення митних правил, зокрема частиною 3 встановлювалась відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України більше ніж на 10 діб. Однак 22.08.2019 набрали чинності зміни до МК України та іншихзаконодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України і ст.481 МК викладена в новій редакції, частиною 6 якої передбачено відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на 30 діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Фактично ст.481 МК України з 13.03.2012 і до 21.08.2019 включно мала одну редакцію Закону, а з 22.08.2019 іншу, яка і є чинною по теперішній час.
Строк тимчасового ввезення автомобіля він порушив, оскільки 28.07.2020 на митному посту під час проведення митного контролю встановлено, що за межі митної території України даний автомобіль КАПУСТЕЙ Ласло (KAPUSZTEJ LASZLO) так і не вивезено.
Таким чином, ОСОБА_1 (KAPUSZTEJ LASZLO) вчинив порушення митних правил, передбачених ч.6 ст.481 МК України, оскільки починаючи з 22.08.2019 (дати набрання законної сили змін до ст.481 МК), перевищив встановлений ч.1 ст.380 цього Кодексу річний строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування на митну територію України більше ніж на 30 діб.
Згідно ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даним доказам суд першої інстанції не надав оцінку та безпідставно встановив фактичні обставини справи, помилково посилаючись на ст.58 Конституції України. Тому при винесенні постанови щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) вимоги ст.ст.486, 489 МК України судом першої інстанції не були дотримані.
Висновки суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) відсутній склад правопорушення, передбачений ч.6 ст.481 МК, з підстав того, що встановлений ч.1 ст.380 цього Кодексу строк повинен рахуватися з моменту введення в дію ч.6 ст.481 МК, є необґрунтованими та суперечать вимогам закону, зокрема ст.ст.2,3 МК України та ст.8 КУпАП.
Зокрема, безперервна бездіяльність КАПУСТЕЙ Ласло (KAPUSZTEJ LASZLO) щодо невивезення транспортного засобу у визначений ч.1 ст.380 МК строк не була припинена останнім та продовжила існувати у період часу як до, так і після викладення ч.6 ст.481 МК України (в редакції Закону України №2612-VIII від 08.11.2018), тобто носила триваючий характер.
Незважаючи на прийняття та набрання чинності законом, який диференціював порушення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України і посилив відповідальність в залежності від строку, ОСОБА_1 (KAPUSZTEJ LASZLO) до часу складення протоколу своє зобов`язання так і не виконав, тобто вчинена ним бездіяльність підпадає під ознаки правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК (в редакції Закону України №2612-VIII від 08.11.2018), враховуючи, що в матеріалах справи відсутня об`єктивна інформація про втрату транспортного засобу чи його розкомплектування на території України.
Оскільки вчинене КАПУСТЕЙ Ласло (KAPUSZTEJ LASZLO) порушення митних правил є триваючим і вважається закінченим з моменту його виявлення, тому дії останнього кваліфікуються за ч.6 ст.481 МК України саме в тій редакції, яка діяла на час виявлення триваючого за часом правопорушення. У зв`язку з чим висновки суду першої інстанції відносно того, що застосування в цій справи ч.6 ст.481 МК України (в редакції Закону України №2612-VIII від 08.11.2018) порушує закріплений у ст.58 Конституції України принцип зворотної дії закону в часі є необґрунтованими, оскільки вказана норма МК України розповсюджується на діяння, скоєне і виявлене після набрання нею чинності (пряма дія закону в часі).
Встановлений ч.1 ст.380 МК України річний строк тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування діяв і на момент ввезення КАПУСТЕЙ Ласло (KAPUSZTEJ LASZLO) транспортного засобу, тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що період часу з 21.04.2019 (момент ввезення автомобіля) і до вступу в дію ч.6 ст.481 МК України, не повинен братись до уваги.
Відповідно до ст.ст.458, 459 МК України та ст.ст.2,8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє на час і за місцем вчинення правопорушення.
Враховуючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, які у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості, факту вчинення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) порушення митних правил, передбачених ч.6 ст.481 МК України, за обставин викладених в протоколі, знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, оскільки останній перевищив встановлений у ст.380 МК України річний строк доставки транспортного засобу особистого користування більш на 30 діб.
Як уже зазначалося, порушення КАПУСТЕЙ Ласло (KAPUSZTEJ LASZLO) митних правил є триваючим і вважається закінченим з моменту його виявлення, а тому його дії повинні кваліфікуватись за ч.6 ст.481 МК України в редакції, яка діяла на час виявлення вчинення ним триваючого за часом правопорушення.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовані, приймаються судом до уваги та дають підстави для скасування даної постанови суду.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що прийнята судом відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) постанова не може вважатись законною та є такою, що відповідно до ст.ст.530,531 МК України та ст. 294 КУпАП, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про визнання ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) винуватим у порушенні митних правил, передбачених ч.6 ст.481 МК України.
Разом з тим, Верховна Рада України ухвалила Закон України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України» №1403-IX від 15.04.2021, що введений в дію 15.06.2021.
Відповідно до п.9-8 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України (відомості Верховної Ради України, 2012, №№44-48, ст. 522) до Закону України Про внесення змін до Митного кодексу України щодо спрощення митного оформлення транспортних засобів, установлено, що тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України», фізична особа, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена роспоряджатися ним, має право вивезти за межі митної території України транспортний засіб особистого користування, що був у використанні і класифікується за товарними позиціями 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни) згідно УКТ ЗЕД, який перебував на митній території України станом на 31.12.2020 у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, за умови добровільної сплати до державного бюджету коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
У судовому засіданні представник Закарпатської митниці Зубенко І.І. надав копію електронної митної декларації (форма МД-2) №UA305110/2021/013769 від 13.08.2021, якою підтверджено сплату митних платежів за розмитнення транспортного засобу марки «Skoda» моделі «Octavia», номер кузова № НОМЕР_2 , 2005 року випуску, а також сплату добровільного внеску в розмірі 8500 грн.
Відповідно до вказаного Закону здійснення митного оформлення транспортного засобу особистого користування, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту, та добровільною сплатою до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, звільняє фізичних осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485
цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту.
Враховуючи наведене, а також те, що на момент розгляду справи в апеляційному суді, ОСОБА_6 ( ОСОБА_4 ) розмитнив транспортний засіб та сплатив кошти у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на підставі Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України», № 1403-IX від 15.04.2021, звільняє його від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.6 ст.481 МК України та є підставою для закриття провадження у справі.
Відповідно до ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно з рішенням Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.
На національному рівні Конституційний Суд України у своєму рішенні від 29.06.2010 справа №17-рп/2010 за конституційним поданням Уповноваженого ВРУ з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 п. п. 3.1 п.3), а у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 той же Суд вказав, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (абз. 2 п. п. 5.4 п. 5).
Відповідно до п.6 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність.
З огляду на викладене, постанова суді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.02.2021, підлягає скасуванню, з винесення апеляційним судом нової постанови, якою ОСОБА_4 слід визнати винним у порушенні митних правил, передбачених ч.6 ст.481 МК України та закрити провадження у справі у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст.294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.247,294 КУпАП, ст.ст. 527-530 МК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу першого заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Балана І.В. задовольнити частково.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02. 02. 2021, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (KAPUSZTEJ LASZLO) за порушення митних правил, передбачених ч.6 ст.481 МК України, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення, - скасувати.
КАПУСТЕЙ Ласло (KAPUSZTEJ LASZLO) визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.6 ст.481 МК України, а провадження щодо нього закрити на підставі п.6 ст.247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акта,який встановлює адміністративну відповідальність.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя