БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1024/2021
Провадження № 3/497/413/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2021 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання Бекметова Х.В.,

за участю: ОСОБА_1 та його захисника адвоката Дімова Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли до суду 10.06.2021 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Болград Одеської області, зі слів - офіційно не працевлаштований, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановлено за паспортом НОМЕР_1 , що виданий 13.06.2000 року Болградським РВУМВД України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_2 ,

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.85 ч.4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

27.05.2021 року громадським інспектором з охорони довкілля Ананьєвим М.Д. було складено протокол про адміністративне правопорушення NГ000082, згідно якого в цей день, о 02:40 ОСОБА_1 спільно зі своїм братом ОСОБА_2 на землях Криничанської ОТГ, а саме на озері Ялпуг в 200-250 метрах від берега, поблизу ферми с.Криничне здійснили у забороненому місці забороненими знаряддями лову сітками у кількості 10 (десять) шт., незаконний вилов риби: карась - 653 шт., лящ7 шт., краснопірка 4шт. та окунь - 1 шт., чим порушив ст.3.15,4.14.1 Правил любительського та спортивного рибальства в басейні Чорного моря та ст.63 ЗУ «Про тваринний світ», та завдав шкоди рибному господарству України на суму 12580грн., за що передбачена відповідальність ч.4ст.85 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні вказаних правопорушень не визнав, пояснивши у присутності свого захисника - адвоката Дімова Д.П., що він з братом ОСОБА_2 переганяв човен на інший берег озера Ялпуг, майже на березі якого проживає їхня родина, оскільки вони мали забрати звідти друзів, з якими вони разом мали намір відпочити на природі, але були зупинені невідомими особами, які палили зі зброї, налякали їх та потім затримали їх з братом, потім накидали до човна риби і засняли це на відео начебто цю рибу виявили при затриманні. Усі ці факти були встановлені та перевірені судом під час розгляду іншим суддею протоколу про адміністративне правопорушення його братом ОСОБА_2 в межах справи №497/10213/2021 (провадження №3/497/412/2021), копію рішення надає. Тому просить закрити провадження у справі за відсутністю події і факту правопорушення.

Захисник Дімов Д.П. підтримав свого підзахисного, та, посилаючись на ті ж самі обставини та існування преюдиції, просив закрити провадження у справі за відсутністю доказів щодо скоєння правопорушення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , нагадавши, що судом були витребувані матеріали кримінального провадження, яке було також розпочато за цими ж фактами і які були досліджені суддею в межах розгляду справи №497/10213/2021 (провадження №3/497/412/2021), копію рішення якого вже надано суду його підзахисним, і згідно якого судом не встановлено в діях брата ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - складу правопорушення, яке вони, начебто скоїли удвох. На його думку Справи з протоколами про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не були об`єднанні, оскільки КУпАП допускає розгляд справ стосовно кожної особи окремо, проте події і факти, а також учасники подій в обох справах є тотожніми, і суд вже висловив свою думку з цього приводу.

Вивчивши надані суду матеріали справи, всебічно і об`єктивно дослідивши надані докази, постанову Болградського районного суду Одеської області від 06.08.2021 р. за №497/1023/2021 (провадження №3/497/412/2021), вислухавши ОСОБА_1 , його захисника адвоката Дімова Д.П., суд дійшов висновку про відсутність достатніх доказів про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, оскільки матеріали справи дійсно не містять достатніх доказів цього, навпроти, матеріали справи містять рішення суду від 06.08.2021р., що було ухвалене Болградським районним судом в межах розгляду справи №497/10213/2021 (провадження №3/497/412/2021), згідно якого судом встановлено відсутність достатніх доказів на підтвердження події і обставин правопорушення, яке зазначено у вищезазначеному протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, чинне законодавство України встановлює обов`язковість врахування судами фактів, встановлених судовими рішеннями в інших справах. Так, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.1ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України).

За правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною у листі від 14.11.2012 р. №2379/12/13-12, передбачене ч. 1 ст. 72 КАС України, звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. До того ж у листі зазначається, що адміністративні суди не мають сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях за інших адміністративних, цивільних чи господарських справ. При цьому вищий спеціалізований суд передбачає порядок спростування таких обставин: учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, має надати суду належні та допустимі докази, що мають бути оцінені судом, який розглядає справу, у загальному порядку за правилами ст.86 КАС України.

Тим самим, надаючи адміністративним судам можливість спростовування встановлених судовими рішеннями фактів, суд касаційної інстанції у своєму листі ставив під сумнів встановлені судовими рішеннями обставини.

Проте, чинне адміністративне процесуальне законодавство не передбачає випадків неврахування адміністративними судами преюдиційних обставин, встановлених у судових рішеннях в адміністративній, цивільній та господарській справі. Водночас їх неврахування можна було б вважати виправданим, якщо для правильного вирішення спору має значення наявність (відсутність) вказаних обставин на час розгляду адміністративної справи і на цей момент вони змінилися (наприклад, внаслідок виконання судового рішення (добровільного чи примусового)).

В інших випадках ігнорування преюдиційних обставин свідчитиме про порушення не лише вимог процесуального закону, але й практики Європейського суду з прав людини щодо обов`язковості судових рішень, яка з огляду на вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» повинна застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, у рішеннях від 6.09.2005 р. у справі «Салов проти України», від 25.07.2002 р. у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України», від 28.10.1999 р. у справі «Брумареску проти Румунії», Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової певності, який вимагає, крім іншого, щоб у випадках, коли суди винесли остаточне рішення з якогось питання, їхнє рішення не підлягало сумніву.

При цьому переоцінка встановлених судами обставин нівелює правове значення судового рішення та створює можливості для прийняття судами діаметрально протилежних судових актів з одних і тих самих питань, що не лише негативно відображається на якості правосуддя, а й суперечить сутності правової держави.

Оскільки факти та події, що були встановлені рішенням Болградського районного суду Одеської області від 06.08.2021 р. за №497/1023/2021 (провадження №3/497/412/2021), нічим і ніким не спростовано, а факти і обставини, що досліджувалися судом у вищевказаній справі №497/1023/2021 є тотожніми фактам і обставинам, які покладені на підставу обвинувачення у даній справі про адміністративне правопорушення і стосуються одних і тих же осіб братів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що перебували разом у човні 27.05.2021 року о 02:40 на землях Криничанської ОТГ, а саме на озері Ялпуг у 200-250 метрах від берега, поблизу ферми с.Криничне і обвинувачуються обоє у спільному незаконному вилові риби, суд дійшов висновку, що висновки судового рішення, зазначеного вище у справі №497/1023/2021 є предюдиційними і щодо обставин і фактів у даній справі.

Крім того, ухвалюючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у ст.62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, та "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, оцінивши усі докази, надані суду на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4ст.85 КУпАП, суд дійшов висновку про недоведеність перед судом поза розумним сумнівом наявності в діях зазначеної особи складу вказаного адміністративного правопорушення.

Тому, згідно з п.1ч.1ст.247 КУпАП, дане провадження відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, оскільки суд визнав відсутність події і складу адміністративного правопорушення в діях особи, що обвинувачена у скоєнні правопорушення, про яке йдеться у вищезазначеному протоколі про адміністративне правопорушення ч.4ст.85 КУпАП, та, у зв`язку з закриттям провадження підлягає поверненню власнику речі, що були тимчасово вилучені в особи, а саме тимчасово вилучений в ОСОБА_1 човен.

На підставі викладеного, керуючись ч.4ст 85 КУпАП, п.1 ч.1 ст.247, ст.251, ст.252, п.3ч.1 ст.284 КУпАП, ст.62 Конституції України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.85 КУпАП ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Човен "Язь" в кількості 1 (одна) шт., що був вилучений в особи, яка притягувалася до адміністративної відповідальності та передана на зберігання до ПП "Клест ЛТД" повернути власнику ОСОБА_3 .

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя А.В. Кравцова