Провадження № 33/824/899/2021 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2021 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Ганжа В.В.,

за участю:

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 23 грудня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

30 вересня 2020 року, о 15 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Фольцваген Пассат» д.н.з. НОМЕР_1 , по проспекту Повітрофлотському, 28 у м. Києві, не був уважним, не дотримався безпечної дистанції і безпечного бокового інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вчиненими діями ОСОБА_1 порушив п. п. 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 23 грудня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, стягнуто з ОСОБА_1 штраф у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень та судовий збір на користь держави в розмірі 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 23 грудня 2020 року та закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що при розгляді справи суд не повно з`ясував всі фактичні обставини справи та належним чином не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, що потягло за собою необґрунтоване рішення у справі, а тому постанова не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

На думку ОСОБА_1 , нечіткість протоколу порушує його право на справедливий розгляд та захист, оскільки із застосованих формулювань апелянту не зрозуміло у порушенні яких правил його звинувачують. Тому ОСОБА_1 вважає, що протокол повинен бути доопрацьований працівниками поліції.

Крім цього, апелянт звертає увагу на те, що інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 декілька разів викликався до суду для надання пояснень в судовому засіданні, так-як пояснення ОСОБА_3 змінювались, проте жодного разу до суду не з`являвся.

Окрім того, ОСОБА_1 зазначає, що працівники патрульної поліції не надали можливості відобразити свої пояснення безпосередньо в протоколі, що є порушенням ст. 256 КУпАП.

Відтак на думку апелянта усе викладене свідчить про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення викладеного в протоколі, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника ОСОБА_1, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі за змістом - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно по п.2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Відповідно до Правил дорожнього руху України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху (п.13.3 ПДР України).

За порушення зазначених вимог ПДР України передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає в тому разі, коли внаслідок порушення правил дорожнього руху було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті.

Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила ПДР України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП за змістом якого орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями ч.4 ст.256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція), Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 своїм правом скористався, надав пояснення, заперечень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу, невідповідності щодо внесених відомостей до схеми місця дорожньо-транспортної пригоди не заявляв (а.с. 2-3).

Первинні пояснення самого ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення були ретельно перевірені в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду, з яких вбачається вільне визначення останнім своєї позиції до вчиненого.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 016851 від 30.09.2020 року (а.с 1), схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, якою зафіксовано обстановку місця події та пошкодження транспортних засобів від 30.09.2020 року (а.с. 2), письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , фотознімками з місця пригоди.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить всі необхідні данні, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (настання реальних наслідків у вигляді пошкодження певних об`єктів), що прямо закладено в диспозиції даної статті, усі вони перевірені та встановлені під час судового розгляду.

Як вбачається з письмових пояснень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення апелянта та доводів самої скарги, ОСОБА_1 визнав, що саме під його керуванням автомобіль «Фольцваген Пассат» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зіткнення з автомобілем «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 .

Крім того, фактично апелянтом оскаржується не оцінка його дій і наступні висновки щодо наявності вини, а те, що суддею не було дано оцінку діям іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - водія ОСОБА_3 , який, на переконання апелянта, порушив ПДР України (п.п.10.1). Разом з тим, оцінка дій водія ОСОБА_3 не є предметом розгляду вказаної справи. Будь-яка інформація на предмет того, що стосовно ОСОБА_3 складався протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП - відсутня. Навіть при умові (що не є фактом), що водієм ОСОБА_3 були порушені п.п.10.1, це не виключає факт порушення ОСОБА_1 п.п.2.3 б, 13.1 ПДР України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови по доводам, наведеним у скарзі.

Таким чином, суд, який розглядав справу, прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Доказів при апеляційному перегляді постанови суду, які б свідчили про відсутність події та складу адміністративного правопорушення не встановлено.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що водієм ОСОБА_1 не було дотримано безпечної дистанції, оскільки пошкодження автомобілів містяться на бокових частинах, тобто ОСОБА_1 допустив порушення у виді недотримання бокового інтервалу. Тому зазначене суддею першої інстанції вчинене порушення ОСОБА_1 у виді недотримання безпечної дистанції підлягає виключенню з мотивувальної частини постанову суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 23 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 - змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови посилання суду першої інстанції на недотримання водієм ОСОБА_1 безпечної дистанції.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Рудніченко