Справа № 156/595/21
Номер провадження: 3/156/315/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2021 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Федечко М.О., в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника Васильчука В.Г. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від відділу поліцейської діяльності (селища Іваничі) Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , непрацюючу, -

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення-

В с т а н о в и в :

Згідно протоколу серії ВАБ №628283 від 22.06.2021 року ОСОБА_1 22.06.2021 року близько 11 год. 30 хв. у АДРЕСА_1 будучи матір`ю малолітніх дітей не вживала заходів щодо забезпечення необхідних умов життя, а саме мати вживає алкогольні напої, безлад в хаті, не має продуктів харчування, в результаті чого діти вилучені службою у справах дітей Литовезької сільської ради спільно з поліцією, чим порушила ч.1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнала та пояснила, що разом із своїм співмешканцем та дітьми проживала в с. Литовеж Володимир-Волинського району з 12.06.2020 року по 20.08.2021 року, після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 вона повернулась в будинок в якому раніше проживала та була зареєстрована в с. Кречів. За час проживання в с. Литовеж, Володимир-Волинського району до неї двічі приходила служба у справах дітей, однак претензій до неї щодо виховання дітей не було. 22.06.2021 року, коли складено спірний протокол вона у с.Кречів не проживала, будинок був зачинений. 22.06.2021 року її викликали в Литовезьку сільську раду разом з дітьми, куди вона в той день прибула, після чого її малолітніх синів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відібрали, а доньку ОСОБА_4 влаштували на проживання до тітки в м.Нововолинськ. Також склали протокол, однак копію протоколу їй не вручили. Ствердила, що старша донька ОСОБА_4 тимчасово проживає в тітки в м. Нововолинську так як навчається в «Нововолинському центрі професійно-технічної освіти». Вину у вчиненому не визнає та як вважає, що належно виховує своїх дітей, просить провадження закрити.

Працівник поліції ОСОБА_5 в судовому засіданні надала пояснення про те, що 22.06.2021 року вона була викликана службою у справах дітей Литовезької сільської ради як їй пояснили у зв"язку з вилученням дітей у ОСОБА_1 , оскільки дана особа зловживає спиртними напоями. Прибувши в сільську раду також була викликана ОСОБА_1 , яка прийшла разом із двома малолітніми дітьми та неповнолітньою донькою. В цей день вона склала протокол про адміністративне правопорушення від 22.06.2021 року за ст.184 КУпАП щодо ОСОБА_1 на основі акту обстеження умов проживання, який їй надали працівники сільської ради та провела бесіду з ОСОБА_1 . Після цього двоє малолітніх дітей були вилучені у матері, а старшу доньку залишили тимчасово проживати із тіткою у м.Нововолинськ. На запитання суду ствердила, що 22.06.2021 року о 11 год. 30 хв. в будинку у с.Кречів не була, умов проживання не встановлювала, а складала протокол на основі акту обстеження умов проживання, який їй було надано.

ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона є секретарем Литовезької сільської ради, особисто вона та працівники служби у справах дітей неодноразово виїжджали в с. Литовеж для перевірки умов проживання дітей ОСОБА_1 , оскільки остання зловживала спиртними напоями, а також був випадок, що до їхнього будинку в с.Литовеж приїжджали працівники поліції так як між ОСОБА_1 та її співмешканцем виникали бійки, після чого діти тікали до свого будинку в с. Кречів. 22.06.2021 року малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вилучили у матері, а старшу доньку тимчасово влаштували в сім`ю рідної тітки по лінії матері в м. Нововолинськ. 29.06.2021 року була скликана комісія Литовезької сільської ради та із ОСОБА_1 проведена профілактична бесіда щодо виконання нею батьківських обов`язків. Ствердила, що обізнана про те, що ОСОБА_1 до серпня 2021 року проживала в с.Литовеж, саме за цією адресою обстежували умови проживання. На запитання суду зазначила, що акт обстеження умов проживання ОСОБА_1 в с.Кречів у неї відсутній, однак знає, що у червні 2021 року вона проживала у с.Литовеж. Вважає, що такий акт складався у зв"язку з тим, що малолітні діти ОСОБА_1 втікали з с.Литовеж, де проживали з матір"ю у с.Кречів. Додатково зазначила, що по даний час ОСОБА_1 своїх дітей із притулку не забрала та жодного разу їх не відвідувала.

Захисник Васильчук В.Г. просив провадження відносно його довірительки закрити мотивуючи це тим, що викладені в протоколі обставини не відповідають дійсності. Вважає, що дії працівників Литовезької сільської ради є помстою за те, що вона не виконала їхньої вказівки та не залишила свого цивільного чоловіка та проживала з ним в с. Литовеж. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями. Диспозиція ч.1 ст. 184 КУпАП є бланкетною, однак у фабулі протоколу не вказано, яку саме норму закону порушено. Крім того у фабулі вказано, що ОСОБА_1 неналежно виконує батьківські обов`язки та вживає алкогольні напої, що нічим не доведено. Із наданих суду характеристик дітей із навчальних закладів вбачається, що ОСОБА_1 надає належну увагу їх навчанню, крім того надав суду довідку про те, що його підзахисна не знаходиться на обліку в лікаря нарколога. Зазначив, що слід звернути увагу на те, що сам інспектор поліції не виїжджала в с.Кречів, як вказано у протоколі, а лише складала протокол на основі акту обстеження умов проживання, який як на його адвокатський запит так і в судове засідання не запит суду не було надано. Вважає, що протокол не підтверджений жодними доказами, а всі сумніви її винуватості повинні тлумачитися на користь ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно з ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Частиною першою статті 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце тоді, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, умов проживання, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого й умисного нехтування ними своїми обов`язками.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються не в повному обсязі. Наприклад, схвалюються здійснення підлітком антигромадських вчинків, прививаються погляди, установки, що пропагандують жорстокість, агресивність, ненависть, неповагу до закону; складаються умови, які загрожують життю та здоров`ю неповнолітнього; мають місце постійні чіпляння до дитини з будь-якого приводу і без нього.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим.

При цьому суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши надані суду докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні 22.06.2021 року адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, судом встановлено, що в матеріалах справи не містять належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, а саме: що вона не вживала заходів щодо забезпечення необхідних умов життя, а саме мати вживає алкогольні напої, безлад в хаті, не має продуктів харчування в результаті чого діти вилучені службою у справах дітей Литовезької сільської ради спільно з поліцією.Як ствердив працівник поліції в судовому засіданні 22.06.2021 року о 11 год. 30 хв. в с.Кречів не була, умов проживання, про які вказує у протоколі не обстежувала, усе описане було взято з акту, що був наданий працівниками Литовезької сільської ради. В той же час, як в матеріалах справи про адміністративне правопорушення так і представником Литовезької сільської ради в судовому засіданні не було надано копію акту обстеження умов проживання в с. Кречів на основі якого було складено даний протокол. Усі учасники розгляду справи ствердили, що обізнані про те, що до серпня 2021 року ОСОБА_1 проживала у с.Литовеж разом із співмешканцем. Із наданих суду актів від 31.12.2020 року та 01.06.2020 року вбачається що було обстежено умови проживання сім"ї ОСОБА_1 , 01.06.2020 року в с.Кречів, а 31.07.2020 року уже в с.Литовеж, що підтверджує пояснення ОСОБА_1 про те, що 12.06.2020 року по 20.08.2021 року проживала в с.Литовеж. Крім цього згідно рішення виконавчого комітету Литовезької сільської ради від 29.06.2021 року зобов"язано ОСОБА_1 та надано їй півторамісячний термін до 16 серпня 2021 року, в тому числі: проживати за місцем реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , що також є підтвердженням того, що 22.06.2021 року у с.Кречів не проживала.

Також суду надані позитивні характеристики з місць навчання дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та довідку згідно якої ОСОБА_1 на обілку у лікаря нарколога не перебуває.

Крім того, диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, однак в фабулі протоколу не міститься посилання на інші нормативно-правові акти, які передбачають конкретні обов`язки батьків.

Виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів та заслухавши учасників справи суд дійшов висновку, що в судовому засіданні недоведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП по обставинах, що мали місце саме 22.06.2021 року, а тому провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283-284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд.

Суддя М. О. Федечко