Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 759/13280/21
Номер провадження 33/824/3758/2021
суддя у суді першої інстанції Л.Г.Косик

17 вересня 2021 року місто Київ

Номер справи 759/13280/21

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л.Д., переглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником Сорокіним В.В., на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 23 липня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - в матеріалах справ відсутній,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на якого накладеного адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 23 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_1 29.05.2021 о 11 год. 20 хв. в м.Києві по вул.Кільцева дорога, 22 керував мопедом Сузукі, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 через свого захисника Сорокіна В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадженні у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив про те, що вказана постанова судді не може вважатися обґрунтованою та законною, оскільки прийнята суддею з порушенням норм як матеріального, так і процесуального права при неповному з`ясуванні обставин справи. Вказав на те, що місцевим судом не було враховано той факт, що він від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, а тому посилання суду у своїй постанові на вказані обставини є помилковими. При цьому, суддя не звернув уваги на те, що у протоколі не сформульовано, який саме огляд і у який спосіб ОСОБА_1 має пройти на вимогу поліцейського.

Крім того, у поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилався на допущені поліцейськими порушення порядку огляду водія на стан сп`яніння. А саме, вказував, що всупереч положень ст.266 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення (який не було вручено водію) взагалі не зазначено, що ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду. Крім того, в протоколі не зазначено, що він відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я. А відтак, направлені поліцейськими до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними.

Водночас, обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги щодо незаконності прийнятої судом постанови, посилався на інші порушення, які були допущені поліцейськими, а саме в матеріалах справи відсутнє направлення водія до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду, а також докази його відсторонення від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі. У зв`язку із вказаним, дії поліцейських при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення викликають сумніви у їх законності.

ОСОБА_1 та його захисник - Сорокін В.В. за викликом до суду апеляційної інстанції повторно не з`явились, про час та місце перегляду справи були повідомлені належним чином.

При цьому, у зв`язку з надходженням від імені захисника ОСОБА_1 - Сорокіна В.В. клопотання про відкладення розгляду даної справи через перебування захисника на лікарняному, апеляційним судом 20.08.2021 було відкладено розгляд даної справи на 17.09.2021.

Однак, на вказану дату ані захисник, ані особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за викликом до апеляційного суду не з`явилися, доказів про поважність причин неявки до суду 20.08.2021 не подали. Будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи від останніх на адресу суду також не надходило.

Таким чином, враховуючи вказані обставини, суд вважає за можливе здійснювати здійснити перегляд даної справи за відсутності нез`явившихся осіб та за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час перегляду даної справи апеляційним судом було встановлено, що 29.05.2021 об 11 год. 20 хв. в м.Києві по вул.Кільцева дорога, 22 водій ОСОБА_1 , керуючи мопедом «Сузукі», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, тремтіння пальців рук) відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Внаслідок зазначених подій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №221637 від 29 травня 2021 року за невиконання ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, окрім протоколу, у якому міститься підпис останнього про те, що він відмовився від проходження медичного освідування, також підтверджується розпискою від 29.05.2021 та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с.3).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння - почервоніння очей, тремтіння рук, виявлені працівниками поліції 29.05.2021 у ОСОБА_1 в розумінні п.1, 2, 3, 4 розділу 1, п. 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , у якого працівники поліції виявили ознаки наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога у встановленому законом порядку відмовився.

Таким чином, у діях останнього прямо наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, матеріали справи не містять доказів порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Убачається, що вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 260, 266, 268 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, поліцейськими були дотримані.

Апеляційний суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративних правопорушень. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Дослідивши зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 апеляційний суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення в порушення вимог статті 266 КУпАП не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейськими, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду апеляційний суд загалом вважає безпідставними, з огляду на таке.

Так, згідно з ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103. На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 була затверджена вказана раніше Інструкція.

Згідно з п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п.7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

У відповідності до положень пункту 8 розділу ІІІ Інструкції: метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Згідно пункту 15 розділу ІІІ Інструкції: за результатом огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду.

Оскільки цими нормами передбачено огляд водія на стан наркотичного сп`яніння виключно лікарем у закладі охорони здоров`я з обов`язковим відібранням зразків біологічного середовища для лабораторного дослідження, посилання ОСОБА_1 на те, що поліцейські повинні були провести огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів є безпідставними.

У зв`язку із вказаним також є помилковими доводи апеляційної скарги у частині незазначення у протоколі від якого саме виду огляду на стан сп`яніння відмовився ОСОБА_1 , так як останньому інкримінується порушення вимог п.2.5 ПДР України, а саме відмови у проходженні огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога у встановленому законом порядку, в той час коли працівниками поліції у нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння.

Згідно вимог чинного законодавства, у разі виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння проходження огляду на стан сп`янінні можливе виключно у закладі охорони здоров`я. Іншого порядку огляду водіїв, у яких виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, законодавцем не встановлено.

Водночас, попри викладені ОСОБА_1 в апеляційній посилання щодо невручення йому поліцейськими копії протоколу про адміністративне правопорушення апеляційним судом звертається увага на те, що у складеному відносно нього ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення останнім особисто проставлено підпис про те, що він ознайомлений зі змістом протоколу, його копію отримав, а внесені про нього дані правильні.

З приводу доводів апелянта про відсутність в матеріалах справи направлення для огляду на стан наркотичного сп`яніння, як підтвердження порушення працівниками поліції відповідної Інструкції про порядок виявлення такого стану, то слід звернути увагу на наступне.

Так, згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 9 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З відеозапису вбачається, що працівником поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у медичному закладі, однак, останній відмовився від проходження такого огляду.

Сам бланк направлення (додаток 1 до Інструкції) не містить будь-яких даних щодо відмови водія від проходження огляду в медичному закладі, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що відсутність вказаного направлення не є беззаперечним доказом порушення з боку працівника поліції порядку направлення водія для огляду на стан наркотичного сп`яніння, не спростовує порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України та не тягне за собою безумовне скасування ухваленого судового рішення.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що водія ОСОБА_2 не було відсторонено від подальшого керування ним транспортного засобу, то такі доводи спростовуються матеріалами адміністративного правопорушення, оскільки на а.с.2 наявне зобов`язання останнього, відповідно до якого він зобов`язався не керувати своїм мопедом протягом доби, залишити його на АЗС та передати ключі власнику. Крім того, у вказаній розписці останній зазначив, що відмовляється від пропозиції поліцейських проїхати до лікаря нарколога для проведення огляду на стан алкогольного або наркотичного сп`яніння, оскільки поспішає по справам.

При цьому, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги у частині хибності висновків суду першої інстанції щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані саме алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного обличчя), а також щодо відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Перевіривши зміст викладеної суддею місцевого суду описової та мотивувальної частини постанови убачається, що вона загалом не містить будь-яких посилань щодо ознак перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а також його відмови від проходження огляду саме на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 щодо невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а тому апеляційним судом розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП, крім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Сорокіним Віктором Вікторовичем, залишити без задоволення, постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 23 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: