Справа № 456/3721/21
Провадження № 3/456/1882/2021
ПОСТАНОВА

іменем України

08 вересня 2021 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гула Л. В. , розглянувши матеріали, які надійшли із Західного офісу Держаудитслужби Державної аудиторської служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , фахівця з публічних закупівель КНП Стрийської міської ради Львівської області «Стрийська міська лікарня»,

за ч. 3 ст. 164-14 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З 25.05.2021 по 08.06.2021 при проведенні моніторингу процедури закупівлі (ID оголошення процедури закупівлі UA-2021-02-22-000834-а, здійсненої в лютому 2021 року Комунальним некомерційним підприємством Стрийської міської ради Львівської області «Стрийська міська лікарня» виявлено порушення ОСОБА_1 , яка обіймала посаду фахівця з публічних закупівель, вимог законодавства у сфері державних закупівель, а саме: пунктів 1 та 3 частини першої статті 31, частини 7 ст. 33 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VIII, тобто невідхилення тендерної пропозиції, яка підлягала відхиленню відповідно до закону. Зокрема, проведеним моніторингом встановлено порушення законодавства про закупівлі, а саме не відхилення тендерної пропозиції, що підлягала відхиленню, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 164-14 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. В поданому клопотанні про закриття провадження зазначила, що документація складена відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі». Висновок аудиторів щодо припинення господарських зобов`язань за договором не відповідає критерію пропорційності, оскільки вимога розірвати договір, який сумлінно виконується сторонами, може призвести до безпідставного порушення майнових прав господарюючих суб`єктів - сторін договору. Замовник звернувся до ТОВ «Лінк-Медитал» з проханням розірвати договір, але отримав відповідь, що у зв`язку з виконанням постачальником своїх зобов`язань та відсутністю підстав для розірвання договору.

Також зазначила, що у складеному відносно неї протоколі про адміністративне правопорушення № 13/0166/21пр від 22.07.2021 тільки констатується факт виявленого за результатами моніторингу порушення законодавства у сфері закупівель, в той час як опис дій не висвітлює об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 КУпАП, яку вчинено нею особисто, хоча адміністративна відповідальність має бути персоніфікована. Таким чином, органом, уповноваженим складати протокол, не доведено персональних особистих умисних протиправних дій за складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 КУпАП, а тому просила провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши долучені до нього матеріали, ознайомившись із клопотанням ОСОБА_1 , приходжу до висновку, що незважаючи на невизнання вини в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 164-14 КУпАП адміністративним правопорушенням є придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель відповідно до вимог закону; застосування конкурентного діалогу або торгів з обмеженою участю, або переговорної процедури закупівлі на умовах, не передбачених законом; невідхилення тендерних пропозицій, які підлягали відхиленню відповідно до закону; відхилення тендерних пропозицій на підставах, не передбачених законом або не у відповідності до вимог закону (безпідставне відхилення); укладення з учасником, який став переможцем процедури закупівлі, договору про закупівлю, умови якого не відповідають вимогам тендерної документації та/або тендерної пропозиції переможця процедури закупівлі; внесення змін до істотних умов договору про закупівлю у випадках, не передбачених законом; внесення недостовірних персональних даних до електронної системи закупівель та неоновлення у разі їх зміни; порушення строків оприлюднення тендерної документації.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 Закону України «Про публічні закупівлі» замовник відхиляє тендерну пропозицію із зазначенням аргументації в електронній системі закупівель у разі, якщо: 1) учасник процедури закупівлі: не відповідає кваліфікаційним (кваліфікаційному) критеріям, установленим статтею 16 цього Закону та/або наявні підстави, встановлені частиною першою статті 17 цього Закону; не відповідає встановленим абзацом першим частини третьої статті 22 цього Закону вимогам до учасника відповідно до законодавства; зазначив у тендерній пропозиції недостовірну інформацію, що є суттєвою при визначенні результатів процедури закупівлі, яку замовником виявлено згідно з частиною п`ятнадцятою статті 29 цього Закону; не надав забезпечення тендерної пропозиції, якщо таке забезпечення вимагалося замовником, та/або забезпечення тендерної пропозиції не відповідає умовам, що визначені замовником у тендерній документації до такого забезпечення тендерної пропозиції; не виправив виявлені замовником після розкриття тендерних пропозицій невідповідності в інформації та/або документах, що подані ним у своїй тендерній пропозиції, протягом 24 годин з моменту розміщення замовником в електронній системі закупівель повідомлення з вимогою про усунення таких невідповідностей; не надав обґрунтування аномально низької ціни тендерної пропозиції протягом строку, визначеного в частині чотирнадцятій статті 29 цього Закону; визначив конфіденційною інформацію, що не може бути визначена як конфіденційна відповідно до вимог частини другої статті 28 цього Закону; 2) тендерна пропозиція учасника: не відповідає умовам технічної специфікації та іншим вимогам щодо предмета закупівлі тендерної документації; викладена іншою мовою (мовами), аніж мова (мови), що вимагається тендерною документацією; є такою, строк дії якої закінчився.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 31 Закону України «Про публічні закупівлі» замовник відхиляє тендерну пропозицію із зазначенням аргументації в електронній системі закупівель у разі, якщо переможець процедури закупівлі не надав у спосіб, зазначений в тендерній документації, документи, що підтверджують відсутність підстав, установлених ст. 17 цього Закону.

Відповідно до частини сьомої ст. 33 Закону України «Про публічні закупівлі» у разі відмови переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації/оголошення про проведення спрощеної закупівлі, неукладення договору про закупівлю з вини учасника або ненадання замовнику підписаного договору у строк, визначений цим Законом, або ненадання переможцем процедури закупівлі документів, що підтверджують відсутність підстав, установлених статтею 17 цього Закону, замовник відхиляє тендерну пропозицію/пропозицію такого учасника, визначає переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі серед тих учасників, строк дії тендерної пропозиції яких ще не минув, та приймає рішення про намір укласти договір про закупівлю у порядку та на умовах, визначених цією статтею.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ДАСУ № 13/0166/21пр від 22.07.2021; висновком про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-02-22-000834-а № 295; поясненнями до висновку за результатами моніторингу закупівлі; копією тендерної документації та іншими матеріалами, які підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення;

Вищевикладені докази є належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.

Суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 , наведені в поданому клопотанні, про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 КУпАП, оскільки такі спростовуються матеріалами справи та розцінюються як такі, що надані з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, суду не надано, тому вищевикладені докази суд вважає належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 164-14 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Під малозначністю вчинення адміністративного правопорушення слід розуміти такі дії, які в результаті їх вчинення не спричинили значної шкоди охоронюваним законом інтересам.

Тобто, при розгляді справи суд зобов`язаний перевірити всі обставини адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатися, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, тощо. Аналіз та правова оцінка зазначених даних дозволяють вирішити питання про звільнення порушника від адміністративної відповідальності й можливість обмежитися усним зауваженням.

Положення ст. 22 КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративної відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника, характеру і обставин вчинення правопорушення, так і можливість пом`якшення та навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008) Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, її особу, зважаючи на те, що вчинене нею правопорушення за своїм характером та наслідками не становить великої суспільної небезпечності, не завдало збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам, а тому є малозначним, приходжу до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням відповідно до ст. 22 КУпАП із закриттям провадження у справі в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Керуючись ст. 22, 23, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 КУпАП, та звільнити її від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 164-14 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Л.В.Гула