н/п 3/174/154/2021
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

17 вересня 2021 року м. Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Борцова А.А., розглянувши матеріал, який надійшов з Кам`янського відділу камеральних перевірок управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , головного бухгалтера ТОВ «Вільногірське СКЛО», яка відповідно до баз ДПС України, проживає за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом №17742/04-36-18-12/30809384 від 03.08.2021 року, складеного головним державним ревізором-інспектором Кам`янського відділу камеральних перевірок управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Юрчиною Г.І., за результатами камеральної перевірки (акт від 13.07.2021 №15354/04-36-18-12/30809384) ТОВ «Вільногірське СКЛО» (), встановлено, що ОСОБА_1 , головний бухгалтер ТОВ «Вільногірське СКЛО», 10.06.2021 року, знаходячись у ТОВ «Вільногірське СКЛО», розташоване за адресою: Дніпропетровська обл., м. Вільногірськ, вул. Промислова, буд.31, порушила вимоги п. 46.2 ст. 46 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), а саме не подала до контролюючого органу аудиторський звіт за 2020 р. з терміном подання 10.06.2021 р.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою кваліфіковані за ч.1 ст.163-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що аудиторський звіт готується по результатам проведення відповідної аудиторської перевірки, яку аудиторській фірмі підприємство повинно замовити самостійно. В 2021 р. така перевірка не проводилася, оскільки підприємство збиткове, кошти на оплату послуг аудиторської фірми були відсутні. У її повноваження, як головного бухгалтера, не входить замовлення аудиторської перевірки, а у зв`язку із не проведенням такої перевірки та відсутністю аудиторського звіту, була позбавлена можливості подати цей звіт до податкової служби.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, суддя дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю по наступним підставам.

Так, згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, в тому числі, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КупАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Таким чином, складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відтак, фіксація адміністративного правопорушення відбувається саме під час складення адміністративного протоколу, яким і визначаються межі судового розгляду по даній справі.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки суб`єктивна сторона правопорушення в діях ОСОБА_1 не конкретизована, зокрема не зазначено у чому саме полягає її вина в порушенні вищевказаних вимог податкового законодавства як головного бухгалтера підприємства, не зазначено, доказів того, що вона є особою, відповідальною за проведення аудиторської перевірки підприємства та, відповідно, надання аудиторського звіту до податкового органу, матеріали справи не містять (посадова інструкція тощо).

Також, суб`єкт правопорушення при складенні протоколу посадовою особою належним чином не встановлено, оскільки дата народження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зазначено як 04.12.1976 р., хоча згідно паспортних даних ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто фактично протокол складено відносно іншої особи, а не останньої.

Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Виходячи із змісту вказаної норми, протокол про адміністративне правопорушення повинен бути вручений особі, яка притягується до відповідальності особисто, і інше чинним КУпАП не передбачено.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення складено лише 03.08.2021 р., хоча перевірка проведена 13.07.2021 р., і копія цього протоколу ОСОБА_1 не вручена, права, передбачені ст. 268 КУпАП не роз`яснені, що вона підтвердила в суді, чим порушено її право на захист, а акт неявки останньої для складання, підписання та отримання протоколу № 133/04-36-18-12-26 від 03.08.2021 р. не містить даних щодо часу та обставин його складання, підписаний лише посадовими особами податкового органу, що ставить під сумнів об`єктивність викладених у ньому даних.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами ст. 129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р.).

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), та від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14.

Таким чином, оскільки суб`єкт правопорушення належним чином не встановлено, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП в діях ОСОБА_1 не конкретизована, достатніх та допустимих доказів на підтвердження її винної поведінки не надано, тому склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП в діях ОСОБА_1 відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ст.ст. 9. 40-1, п.1 ст. 247, 254, 256, 268, ч.1 ст. 163-1, 283, 284 КУпАП, ст. 62, 129 Конституції України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст.163-1 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: підпис А.А.Борцова