Провадження № 3/712/3858/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Кончина О.І., розглянувши адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , працюючого: ФОП « ОСОБА_2 » про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 841912 від 16.11.2021, 03.11.2021р. близько 13:00 год. за адресою: м. Черкаси, вул. Пастерівська, 263, на території «Торгівельних павільонів» , допустив порушення вимог постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р. абз.3 п.п.9, п.2-2,п.3,п.3б, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У судовому засіданні вину не визнає та просив закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення посилаючись на те, що протокол та додані матеріали не містять доказів винуватості останнього, а саме те, що він є безпосереднім суб`єктом, який несе адміністративну відповідальність за вказане правопорушення та не розкрито суть правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 44-3 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Тобто, вказаним Порядком встановлено вимоги не до будь-яких осіб, а лише суб`єктів господарювання, якими згідно Господарського кодексу України є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідальність за порушення зазначених у протоколі карантинних обмежень може нести виключно спеціальний суб`єкт фізична особа, що здійснює господарську діяльність та зареєстрована як підприємець, або посадова особа суб`єкта господарювання юридичних осіб.

До суду направлений адміністративний протокол в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , на території «Торгівельних павільонів» , допустив порушення вимог постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р. абз.3 п.п.9, п.2-2,п.3,п.3б

Однак на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 ч. 1 КУпАП інспектором не було надано підтверджуючі документи на підтвердження того, що що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем або безпосереднім суб`єктом господарювання, що здійснює відповідну діяльність та несе адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже, суддя звертає увагу, на той факт, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом по справі та обвинувачення не може ґрунтуватись лише адміністративним протоколом, без інших належних та допустимих доказів скоєння адміністративного правопорушення.

Суддя критично ставиться до рапорту працівника поліції, який доданий до протоколу, оскільки він не може бути визнаний доказом підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення. Рапорт є внутрішнім документом та не може слугувати доказом по справі, оскільки механізм складання рапорту не врегульований законодавцем, складається у вільній формі, тому не відображає всіх необхідних відомостей для судового провадження, та в ньому відсутні джерела отримання інформації, у зв`язку із чим, не може бути доказом у розумінні ст.251 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення не розкрита суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Диспозиція цієї норми закону, як зазначалося вище, є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших норм права чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб, передбачених в умовах карантину. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст.

Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Суддя вважає, що посадовою особою, якою складено адміністративний протокол відносно ОСОБА_3 не надано до суду будь яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення останнім адміністративного правопорушення, а саме не надано доказів про те, що саме він здійснює господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_2 , на території «Торгівельних павільонів».

Так, відповідно до договорів оренди № 2, 4, 5 ОСОБА_1 є «орендодавцем» та передав в оренду ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , павільйони для господарювання які здійснюють там господарської діяльності, тому не може відповідати за дії осіб, відносно яких складено адміністративні протоколи, які приєднані до матеріалів адміністративної справи.

Також слід зазначити, що ст. 44-3 КУпАП за своїм змістом є нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 44-3 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Згідно з вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчине

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) № 530-IX» від 06.11.2020 № 1000-IX, який набрав чинності 21.11.2020 року, було доповнено статтю 44-3КУпАП частиною 2, наступного змісту: «перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно». Натомість, диспозицією ч. 1ст. 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення , діяння, яке ставиться у вину ОСОБА_1 містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, а не ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, тобто суть адміністративного правопорушення, викладена у протоколі, не відповідає диспозиції ч. 1ст. 44-3 КУпАП.

КУпАП не передбачає можливість перекваліфікації діяння, зокрема з ч. 1 ст. 44-3 КУпАП на ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Також слід зазначити, що згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

За таких обставин, враховуючи викладене, суддя вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю.

За таких обставин, керуючись ст. 33, 40-1, 44-3, 247, 283-285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів.

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси О.І.Кончина