1Справа № 335/8682/21 3/335/2107/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ КРАЇНИ

08 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП в про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, приватного підприємця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , за ч.5 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 102373 від 28.07.2021 ОСОБА_1 , 28.07.2021 року о 15 год. 35 хв. по вул. Камяногірська, 16 у м. Запоріжжі керуючи автомобілем «Chevrolet Captiva» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у лівій смузі при перестроюванні у праву не надав переваги у русі автомобілю «Mitsubishi Outlander» з номерним знаком на синьому фоні НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у праві смузі попутного напрямку, чим спричинив створення аварійної обстановки, а саме примусив водія автомобіля «Mitsubishi Outlander» з номерним знаком на синьому фоні 4586 різко змінити напрямок та швидкість руху.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3.Д, 9.2.Б, 10.3 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.122 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 28.07.2021 року о 15-35 год. був зупинений працівниками поліції з тих підстав що він створив аварійну обстановку, яка виникла перед пішохідним переходом. На наданому ними відео видно як вони по правій смузі випереджають його зі швидкістю, що перевищує 50 км/год., і автомобіль « Мерседес», що гальмував перед пішохідним переходом і оскільки він сповільнив рух він не створював перешкод , зупинився за автомобілем «Мерседес» так як швидкість і дистанція дозволила йому це зробити. Аварійну ситуацію могла створити машина екіпажу патрульної поліції, яка рухалася з перевищеною швидкістю без включених маячків, просив провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя встановив наступні обставини.

Відповідно до ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 5 ст.122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Тобто, для кваліфікації діяння, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, необхідним є встановлення будь-якого порушення, передбаченого ч.ч.1-4 ст.122 КУпАП, та настання наслідків у вигляді примушення інших учасників дорожнього руху різко змінювати швидкість, напрямок руху або вживати інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Отже, відповідальність за ч.5 ст.122 КУпАП настає не за саме порушення вимог ПДР України, а за те, що порушення вимог ПДР України спричинило наслідки, які зазначені в ч.5 ст.122 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Пунктом 2.3.д Правил дорожнього руху встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху

Відповідно до п.9.2.б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно із пунктом 10.3 Правил дорожнього руху у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як зазначено у ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 102373 додано письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , диск з відеозаписом.

Разом з цим, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши надані суду докази у їх сукупності, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 102373, письмові пояснення водія ОСОБА_2 , дослідивши відео запис, переглядом якого не встановлено порушення ОСОБА_1 ПДР України, сукупністю досліджених доказів судом встановлено, що наданими суду доказами не підтверджується те, що саме з вини водія ОСОБА_1 було допущено порушення вимог Правил дорожнього руху, що мало наслідком створення аварійної ситуації, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

При цьому, суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Адміністративна відповідальність в Україні ґрунтується на презумпції не винуватості (ст.62 Конституції України), згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Всебічно дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи обставини справи, суд вважає що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП, враховуючи те, суду не надано безсумнівних доказів його вини.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумніві щодо доведеності вини обвинуваченого.

Крім цього, Європейський суд, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, що відповідає аналогічній нормі національного законодавства, закріпленій в статті 62 Конституції України, а саме: «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

За таких обставин, суд не вбачає наявності усіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП. У зв`язку з чим відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122 ч.5, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А.В.Воробйов