Справа № 353/1011/21
Провадження № 3/353/438/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2021 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіна У.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мельники Івано-Франківського району Івано-Франківської області, жительки АДРЕСА_1 , з вищою освітою, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, працюючої у Тлумацькій районній філії Івано-Франківського обласного Центру зайнятості на посаді провідного фахівця, особи з інвалідністю ІІІ-ої групи, гр. України, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

30.10.2021 року поліцейським СРПП Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області старшим сержантом поліції Кітурою А.С. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 420109 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідно до якого «30.10.2021 року о 09 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинила відносно свого чоловіка домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в його сторону нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 ».

В судовому засіданні 24.11.2021 року ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП.

В судовому засіданні 24.11.2021 року ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, вказала, що не вчиняла домашнього насильства відносно ОСОБА_2 . Ствердила, що на той момент вона з ОСОБА_2 перебувала на стадії розлучення. Він прийшов до будинку та почав забирати спільно нажите майно, при цьому виганяв її з будинку, кричав в її сторону в присутності дітей. Вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки вона не вчиняла психологічного насильства та була у даному випадку потерпілою.

Розгляд справи було відкладено на 07.12.2021 року, з метою виклику для допиту потерпілого ОСОБА_3 .

В судове засідання 07.12.2021 року ОСОБА_1 не з`явилась, однак її захисник адвокат Шургот О.В. подала до суду письмове клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з зайнятістю в розгляді іншої справи. А тому, розгляд справи було відкладено на 30.12.2021 року

В судове засідання 30.12.2021 року ОСОБА_1 та її захисник адвокат Шургот О.В. не з`явились, однак захисник направила на адресу суду письмові пояснення, в яких вказала, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у останньої був відсутній умисел на заподіяння шкоди психічному здоров`ю потерпілого, а вживання нецензурної лайки автоматично не утворює собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Ствердила, що у письмових поясненнях ОСОБА_2 відсутні посилання на те, що була завдана шкода його фізичному та психічному здоров`ю. Тоді як з психологічних характеристик психоемоційного стану дітей, які були присутні під час конфлікту, вбачається, що саме ОСОБА_2 вчиняв домашнє насильство, кричав та погрожував в сторону ОСОБА_1 та раніше наносив побої. Вважає, що конфлікт мав місце і був наслідком спору щодо поділу майна. Однак, не кожен конфлікт є домашнім насильством, а висновок в протоколі про адміністративне правопорушення щодо психологічного насильства будується на припущеннях працівників поліції та нічим не підтверджений. Просила провадження провадження по справі відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Також захисних просила розгляд справи провести у її відсутність та у відсутність її довірительки.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився причин неявки суду не повідомив, хоча був неодноразово належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності за законом.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність наступає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», насильство у сім`ї це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Зазначене у цій же статті визначення пояснює, що психологічне насильство в сім`ї - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно ч. 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Так, судом встановлено, що 30.10.2021 року ОСОБА_2 звернувся до поліції із заявою, а також 30.10.2021 року надав письмові пояснення по факту вчинення ОСОБА_1 відносно нього домашнього насильства, що полягали у висловлюванні в його сторону нецензурною лайкою (а.с. 3, 4).

За результатами отриманої інформації 30.10.2021 року поліцейським СРПП Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області старшим сержантом поліції Кітурою А.С. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 420109 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 2), у якому ОСОБА_1 у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» власноручно написала, що вона перебуває на стадії розлучення, в результаті чого відбуваються систематичні скандали.

Обов`язок доведення правомірності складання протоколу лежить на працівнику поліції, шляхом надання суду всіх матеріалів по справі на підтвердження вчинення особою правопорушення. Однак, крім протоколу, будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, до матеріалів справи не долучено.

Зокрема, як вбачається з письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 від 30.10.2021 року (а.с. 5), які містяться в матеріалах справи, та які долучено захисником в ході розгляду справи, ОСОБА_1 ствердила, що ОСОБА_2 30.10.2021 року виганяв її з будинку та підвищував голос в її сторону, в результаті чого виник конфлікт.

Також відповідно до письмової заяви ОСОБА_2 та його письмових пояснень від 30.10.2021 року, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що між ним та ОСОБА_1 виник конфлікт з приводу поділу майна (набору посуду), в ході якого ОСОБА_1 виражалась в його сторону нецензурною лайкою та ображала його честь та гідність, а також ображала лайкою його батьків та брата у їх відсутності (а.с. 4). Будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_1 вчинила відносно ОСОБА_2 умисні дії психологічного характеру, що завдали шкоди психологічному здоров`ю потерпілому, у зазначених документах немає.

Крім цього, 03.12.2021 року до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області надійшли копії психологічних характеристик психологічного стану дитини та сімейних відносин відносно малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , 24.07.2012 року, складених 28.11.2021 року Центром психологічної допомоги ТзОВ «Серденько» (а.с. 15-20), з яких вбачається, що діти, будучи свідками вищевказаної події, відчули сильні емоційні хвилювання та свердили, що їх батько сильно кричав на їх матір, погрожував їй, наносив побої, при цьому за результатами діагностики сімейних відносин встановлено, що головним членом сім`ї для дітей є матір, емоційної прихильності до батька не відчувають.

Відтак, з досліджених в судовому засіданні матеріалах справи, суд вважає, що беззаперечних доказів того, що саме ОСОБА_1 своїми одноособовими діями впливала на психіку заявника та що від цих дій була завдана чи могла бути завдана шкода його фізичному чи психічному здоров`ю матеріали справи не містять.

З огляду на наведене, сам лише факт висловлювання, зокрема, нецензурною лайкою не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Отже, у розумінні до вимог п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», матеріали справи не містять доказів на підтвердження ознак психологічного насильства вчиненого саме з метою навмисного спричинення емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, якими могла завдаватись або завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» є джерелом національного права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року N 12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

Таким чином, враховуючи досліджені в судовому засіданні письмові докази, врахувавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника, вважаю, що по даній справі про адміністративне правопорушення за протоколом серії ВАБ № 420109 від 30.10.2021 року не доведено поза всяким розумним сумнівом факту вчинення 30.10.2021 року ОСОБА_1 домашнього насильства щодо ОСОБА_2 , за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому суд приходить до висновку про відсутність в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП. Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 221, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та керуючись ст.ст. 9, 40-1, 173-2, 251, 256, 280, 283, 284, 287, 291, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок віднести на рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня винесення постанови через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області.

СуддяУ. Ю. ЛУКОВКІНА