Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/809/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року смт. Народичі

Суддя Народицького районного суду Житомирської області Піщуліна І.С., розглянувши матеріали, які надійшли з природного заповіднику «Древлянський» про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

В С Т А Н О В И В:

14 жовтня 2021 року інженером з охорони природніх екосистем І категорії природного заповідника «Древлянський» ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення №000175 про те, що 14 жовтня 2021 року о 14 годині ОСОБА_1 перебував в лісовому масиві поблизу села Малі Кліщі, що відноситься до території природного заповідника «Древлянський», чим порушив статтю 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, зазначивши, що він дійсно у зазначені в протоколі час і дату перебував в лісовому масиві поблизу села Малі Кліщі Коростенського району Житомирської області, де збирав гриби, проте не був обізнаний про те, що перебуває на території природного заповідника. Зазначив, що при в`їзді до лісового масиву не були встановлені жодні попереджувальні знаки про те, що саме цей лісовий масив знаходиться на території природного заповіднику «Древлянський». Також додав, що ділянка землі цього лісового масиву не належить природному заповіднику «Древлянський», оскільки останній не має Державного акту на право власності на цю земельну ділянку.

Інженер з охорони природніх екосистем І категорії природного заповідника «Древлянський» ОСОБА_2 , будучи присутнім під час судового засідання 09 грудня 2021 року, пояснив, що ним було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , якого було виявлено в лісовому масиві поблизу с.Малі Кліщі, що належить до природного заповідника «Древлянський», й останній рухався по території заповідника легковим автомобілем. Зазначив, що на з`їздах в лісові масиви, які входять до складу природного заповідника, з дороги загального користування встановлені шлагбауми, а також попереджувальні знаки про розташування природного заповідника, а тому особа, щодо якої складено протокол, була обізнана, що лісовий масив знаходиться на природоохоронній території. Також зазначив, що ділянки землі лісового масиву Кліщівського лісництва були передані державним підприємством «Народицький спецлісгосп» природному заповіднику «Древлянський» й надав акт приймання-передачі територій від 10 березня 2021 року.

Свідок ОСОБА_3 , який працює начальником відділу охорони природного заповідника «Древлянський», будучи присутнім під час судового засідання 09 грудня 2021 року, пояснив, що був присутнім при виявленні 14 жовтня 2021 року на території природного заповідника в лісовому масиві села Малі ОСОБА_4 , який переміщався на території заповідника на власному легковому автомобілі. Зазначив, що саме по собі перебування сторонніх осіб на території заповідника наносить шкоду природному комплексу, а проїзд транспортних засобів знищує природній ландшафт та призводить до змін у життєвих процесах диких тварин. Пояснив, що у жовтні місці ще тривав пожежнонебезпечний період у природному заповіднику , а також період гону оленів, а тому перебування ОСОБА_1 у природному заповіднику нанесло шкоду природному середовищу. Також зазначив, що на з`їздах в лісові масиви, які входять до складу природного заповідника, з дороги загального користування встановлені попереджувальні знаки про розташування природного заповідника й при розмові на місці події з ОСОБА_5 , який є місцевим жителем, останній усвідомлював, що знаходиться на території природного заповідника.

Заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративні правопорушення, особи, яка склала цей протокол, та свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Стаття 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При оцінці доказів при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, уповноважені особи повинні з`ясувати, чи припустиме використання отриманих відомостей як доказів у цій справі, чи стосуються отримані фактичні дані до конкретної справи, чи вірогідний цей доказ і як він взаємопов`язаний з іншими доказами у справі, чи є достатньою вся сукупність отриманих фактичних даних для того, щоб прийняти законне, об`єктивне й обґрунтоване рішення з адміністративної справи.

Посадова особа, яка виносить постанову, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на суспільний порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, за які законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідальність за статтею 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.

Об`єктивна сторона виражається у вчиненні дій, що порушують правила охорони та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Відносини, що виникають під час використання природно-заповідного фонду регулюються законами України «Про природно-заповідний фонд України», «Про охорону навколишнього природного середовища», Земельним кодексом, Водним кодексом та іншими нормативно-правовими актами.

Норми статті 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення є бланкетними (тобто такими, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилають для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність), а, отже, у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено не тільки відповідна стаття певного нормативного акта (частина, пункт), але й має бути викладено їх зміст.

Водночас, у протоколі про адміністративне правопорушення №000175 від 14 жовтня 2021 року, відсутнє посилання на будь-які нормативні акти, а, отже, зі змісту протоколу є незрозумілим, які саме законодавчі норми порушила особа, щодо якої складено протокол.

Крім того, у протоколі не зазначено конкретне місце вчинення правопорушення з посиланням на лісництво, урочище, квартал і виділ. В судовому засіданні особа, яка складала цей протокол, також не змогла надати відповідні пояснення, зазначивши, що не пам`ятає ці конкретні відомості.

Відсутність у протоколі змісту норми відповідного закону чи підзаконного акта, порушення вимог якої інкримінується особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, позбавляє її можливості ефективного захисту, тобто є порушенням права на захист.

При цьому слід зазначити, що згідно з положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться винятково в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення чи збирати докази.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відповідно до положень статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Згідно статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до частини 2 статті 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Європейський суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 гривні, ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення частини 3 статті 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Тому, наведене вище у своїй сукупності свідчить про те, що викладені в протоколі обставини порушення ОСОБА_5 вимог щодо охорони та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, не знайшли в судовому засіданні свого підтвердження, а, отже, у його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого статтею 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного справа підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись статтями 91, 221, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за статтею 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Народицький районний суд Житомирської області особою, щодо якої її винесено, її законним представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ірина ПІЩУЛІНА