Провадження № 33/824/3533/2021 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Мельника Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 05 липня 2021 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Суд першої інстанції виходив з того, що 26.04.2021 року о 10 год 50 хв ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Стеценка, 1/3 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога за адресою: місто Київ, вулиця Петра Запорожця, 20, що підтверджується висновком № 002234, чим порушив п. 2.9 а) ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись із цією постановою, ОСОБА_1 через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказує на те, що оскаржувана постанова є незаконною і необґрунтованою, а розгляд справи проведений без об`єктивного дослідження всіх обставин, які мають істотне значення, оскільки судом не враховано, що висновок лікаря-нарколога складений 30.04.2021 року, натомість протокол про адміністративне правопорушення був складений 26.04.2021 року, що є порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, крім того вказує, що при проведенні огляду на стан сп`яніння водія є обов`язковим проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу чи психотропної речовини.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Приймаючи постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП , суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані сп`яніння, що підтверджується висновком КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» № 002234, чим порушив п. 2.9 а) ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП. При цьому, суд відхилив доводи захисника Непийводи Р.В. щодо невідповідності висновку щодо результатів медичного огляду вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, оскільки такі твердження спростовуються матеріалами справи.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 194156 від 26 квітня 2021 року вбачається, що цього ж дня о 10 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 , по вулиці Стеценка, 1/3, керував автомобілем марки «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога за адресою: місто Київ, вулиця Петра Запорожця, 20, чим порушив п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2,4).

В графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вказано, що ОСОБА_1 від пояснень відмовився.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Київської міської наркологічної лікарні «Соціотерапія» № 002234 від 30 квітня 2021 року, ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди) (а.с.4).

З витребуваної апеляційним судом копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та листа КМНЛ «Соціотерапія» № 002234 від 26 квітня 2021 року вбачається, що було проведено лабораторну діагностику та досліджувалося біологічне середовище (сечу) методом лабораторного тестування ІХА, за результатами лабораторних тестів № 1301 результат - марихуана (позитивний).

Будь-яких заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв і не подавав, а дії працівників поліції не оскаржував.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 а) ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з положеннями частин 2-6 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Окрім цього, відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху (постанова КАС ВС у справі № 678/991/17 від 15 листопада 2018 року).

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 161/5372/17 вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні, що і є дійсним, в цій справі, так як показання свідків у повній мірі кореспондуються і іншими доказами в їх сукупності у т.ч. відеозаписом.

У рішенні по справі «О?Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, підтверджується належними і допустимими доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 194156 від 26 квітня 2021 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, в протоколі вказані відомості щодо часу та місця керування ОСОБА_1 транспортним засобом, висновком КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» № 002234 від 30 квітня 2021 року та актом огляду особи № 002234 від 26 квітня 2021 року, відповідно до яких ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди), що ним не було спростовано, тому суд першої інстанції прийняв законну і обґрунтовану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що у матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, суд вважає безпідставними, оскільки такі доводи спростовуються матеріалами справи.

Посилання апелянта на те, що висновок за результатами огляду особи складений пізніше, ніж протокол про адміністративне правопорушення, що, на його думку, є порушенням Інструкції, суд також відхиляє, оскільки акт огляду особи, на підставі якого видається висновок, був проведений 26 квітня 2021 року, тобто в день складення протоколу про адміністративне правопорушення, і ОСОБА_1 жодним чином не спростовано факт керування ним транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, тому такі доводи апелянта не можуть бути достатньою підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, місцевим судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 05 липня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду: Я.С. Мельник