Справа № 461/9464/21 Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф.
Провадження № 33/811/1864/21 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу правопорушниці ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 01 грудня 2021 року,

з участю правопорушниці ОСОБА_1

в с т а н о в и в:

цією постановою судді ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в користь ДСА України судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Згідно постанови судді, 12 листопада 2021 року о 17 год. 00 хв. у м.Львові на вул. Замарстинівська, 20 водій ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «GEELY GC6» н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, недотрималась безпечного бокового інтервалу та скоїла зіткнення з автомобілем марки «PEUGEOT 308» н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Потерпілий ОСОБА_2 .

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковано за ст.124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Крім цього, 12 листопада 2021 року о 17 год. 00 хв. у м.Львові на вул Замарстинівська, 20 водій ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «GEELY GC6» н.з. НОМЕР_1 скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснила зіткнення з автомобілем марки «PEUGEOT 308» н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку після чого здійснила з`їзд з місця пригоди та здійснила зіткнення з автомобілем марки «CHEVROLET LACETTI» д.н.з. НОМЕР_3 та поїхала з місця події.

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковано за ст.122-4 КУпАП, тобто залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Крім цього, 12 листопада 2021 року о 17 год. 00 хв. у м.Львові на вул Замарстинівська, 20 водій ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «GEELY GC 6» н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовилась в присутності двох свідків.

Дії ОСОБА_1 органом УПП у Львівській області ДПП кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В апеляційній скарзі правопорушниця ОСОБА_1 вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, порушенням норм матеріального і процесуального права. Покликається на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП працівники поліції зазначили, що вона відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння, проте, не зазначили що у медичному закладі. Крім того, стверджує, що працівниками поліції було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом. Також, апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд щодо стану сп`яніння, крім того, працівники поліції не відсторонили її від керування автомобілем, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій працівника поліції. Звертає увагу на те, що суд першої інстанції розглянув справу з порушенням правил підсудності.

Просить скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення правопорушниці ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до вірного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, який грунтується на сукупності досліджених та перевірених судом доказів.

Такий висновок суду першої інстанції, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у постанові, обгрунтований наявними в матеріалах справи доказами, дослідженими й перевіреними в судовому засіданні, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААБ №053422 від 12 листопада 2021 року, серії ОБ № 141489 від 12 листопада 2021 року, серії ААБ № 294475 від 12 листопада 2021 року; схемою місця ДТП яка мала місце 12 листопада 2021 року; поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 12 листопада 2021 року; поясненнями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від 12 листопада 2021 року; відеозаписом події та іншими наявними в матеріалах справи доказами, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку, з чим погоджується і апеляційний суд.

Крім цього, в суді апеляційної інстанції правопорушниця ОСОБА_1 пояснила, що матеріальні збитки, які були завдані внаслідок ДТП, потерпілим відшкодувала, про що свідчить розписка, яка міститься в матеріалах справи.

Оцінюючи вищенаведені докази, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що такі є належними, допустимими, а також достатніми, що підтверджують обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується доводів апелянта щодо порушення проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, то такі суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказаних вимог Закону, працівниками поліції було дотримано у повному обсязі, оскільки було застосовано технічні засоби відеозапису та матеріали відеозапису були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, апеляційним судом враховується також і те, що правопорушниця ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржувала.

Відтак, апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим твердження в апеляційній скарзі в цій частині є необґрунтованими.

Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №053422 від 12 листопада 2021 року, складений щодо ОСОБА_1 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та особи-порушника, чим спростовуються твердження апелянта.

Крім того, як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП правопорушниці ОСОБА_1 були роз`яснені, від дачі пояснень та підпису остання відмовилася.

Відсутність у справі направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння, про що зазначає в апеляційній скарзі остання, не впливає на законність висновку суду першої інстанції.

Твердження апелянта про те, що працівники поліції не відсторонили її від керування транспортним засобом, не впливають на обсяг вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і не є підставою для скасування оскаржуваного рішення судді.

Не заслуговують на увагу доводи правопорушниці ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції про те, що справу розглянуто з порушенням правил підсудності.

Так, відповідно до ст.276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №053422 від 12 листопада 2021 року за ч.1 ст. 130 КУпАП, місцем вчинення правопорушення зазначено м. Львів вул. Замарстинівська,20, що територіально відноситься до Галицького району м. Львова; протоколу про адміністративні правопорушення серії ОБ №141490 від 12 листопада 2021 року за ст. 124 КУпАП, місцем вчинення правопорушення зазначено м. Львів вул. Б.Хмельницького, 139, що територіально відноситься до Шевченківського району м. Львова; протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №294475 від 12 листопада 2021 року за ст. 122-4 КУпАП, місцем вчинення правопорушення зазначено м. Львів вул. Замарстинівська,20, що територіально відноситься до Галицького району м. Львова, крім того, більш тяжке правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП вчинено на території Галицького району м.Львова, який і розглянув дану справу, а відтак апеляційний суд не вбачає порушення підсудності суддею місцевого суду та підстав для скасування постанови місцевого суду, з цього приводу.

Доводи правопорушниці ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що постанова не в повній мірі відповідає вимогам закону, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції враховуючи дані про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступенем тяжкості вчинених ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, прийшов до обгрунтованого висновку про те, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення із врахуванням положень вимог ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне відмовити правопорушниці ОСОБА_1 в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції стосовно останнього залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу правопорушниці ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 01 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст.122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.