Справа № 675/1895/21
Провадження № 3/675/927/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 року суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Янішевська О. С., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Ізяславським РВ УМВС України в Хмельницькій області 08 червня 2002 року,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

індивідуальний ідентифікаційний код НОМЕР_2 ,

пенсіонера,

на утримані четверо неповнолітніх дітей,

жителя АДРЕСА_1 , за ст. 184 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про адміністративні правопорушення серії ВАБ № 499419 від 13 листопада 2021 року ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він ухиляється від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 12 листопада 2021 року близько 19 год. 30 хв. розпивала слабоалкогольні напої «Рево» у м. Ізяславі Шепетівського району Хмельницької області на території «Співочого поля».

Права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та положення ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені, заяв та клопотань від нього не надійшло.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував проти обставин, вказаних у протоколі, своєї вини у скоєні адміністративного правопорушення не визнав, посилаючись на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пояснивши при цьому суду, що він належним чином виконує свої батьківські обов`язки.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. В ньому, зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

Санкція ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає попередження або накладення штрафу на батьків або осіб, що їх замінюють за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Тобто, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає у разі ухилення батьків від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням їхнього належного виховання, навчання та створення необхідних умов життя.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі ч. 1 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, згідно з вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст. ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Разом з тим, у матеріалах справи будь-які дані про ухилення чи невиконання покладених на ОСОБА_1 обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання та навчання своєї доньки ОСОБА_2 відсутні.

Таким чином, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення від 13 листопада 2021 року оцінка правопорушення не відповідає дійсним обставинам справи, що підтверджено дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою увчиненні злочину і неможе бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину небуде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, враховуючи вищезазначене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Виходячи з наведеного, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути закрита за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 184 ч. 1, 221, 247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена на протязі десяти днів з дня винесення постанови до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя: О. С. Янішевська