ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2021 Справа №607/18673/21

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Киреньки Г. Я.,

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності, адвоката Демковича В. В.,

розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працює юристом у ФОП ОСОБА_2 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення далі - КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

12 жовтня 2021 року о 23 год. 38 хв. в м. Тернопіль на вул. Майдан Перемоги, 4В, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota Camry, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6810 № ARBF0443 (повірка дійсна до 26 травня 2022 року) та огляду в КНП Тернопільський обласний медичний центр соціальнонебезпечних захворювань ТОР водій категорично відмовився,чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненому заперечив, пояснивши суду, що 12 жовтня 2021 року о 23 год. 38 хв. в м. Тернопіль на майдані Перемоги сидів у автомобілі, попередньо приїхавши туди у власних справах до аптеки купити ліки батьку. Це було за 22,5 год. до часу, зазначеного протоколі про адміністративне правопорушення, працівники поліції його не зупиняли. Поліцейські підійшли, ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, вони йому запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, однак він відмовився, бо вперше потрапив у таку ситуацію. В подальшому, після консультації з адвокатом, він підійшов до працівників поліції, яким повідомив, що хоче продути «Драгер», однак йому було відмовлено в такому проханні.

28 жовтня 2021 року судом зареєстровано правову позицію захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Демковича В. Ю., у якій він зазначив, що підставою для закриття провадження вважає відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на наступне. Відеозапис із автореєстратора, наданий працівниками поліції не може вважатися належним, допустимим та достовірним доказом факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки з першої частини відеозапису неможливо встановити ані номерних знаків транспортного засобу, ані особу, яка ним керує. Також на відеозаписі відсутні ідентифікатори дати та часу події, що вказує на недостовірність доказу, оскільки на його підставі неможливо встановити дійсні обставини справи. Друга частина відеозапису датована 2016м роком, що є прямою вказівкою на недостовірність відеозапису як доказу, а також свідчить про різні джерела походження двох частин відеозапису. Разом з тим, наданий поліцією відеозапис перерваний (не ведеться безперервно), складається з двох частин, одна з яких датована 2016м роком. Між поданими поліцією доказами існує невідповідність та суперечливість. Зміст відеозапису не відповідає обставинам, що описані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 306344. Так, з відеозапису прослідковується, що транспортний засіб розташований та здійснює рух на перетині вулиць Кривоноса та Бережанської в місті Тернополі, однак за даними протоколу місцем скоєння правопорушення є вул. Майдан перемоги, 4В. До правової позиції додається роздруківка карти місцевості, на якій прослідковується суттєва відмінність розташування зазначених місць, що також вказує на недостовірність поданого доказу. Таким чином, відеозапис із автореєстратора не дає змогу встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що вказує на відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також захисник зазначив, що в діях працівників поліції наявне істотне порушенням ст. 266 КУпАП та вимог спеціальної Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735. На відеозаписі з нагрудної камери є фрагмент (23:58:48), де ОСОБА_1 просить працівника поліції надати йому можливість пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, на що останній говорить: «Хочете подути? Ми вже «цей» (протокол) пишемо, зараз поза 2 (проміле) надуєте...». Таким чином, ОСОБА_1 не надавалася можливість реалізувати його права на місці зупинки, що є грубим порушенням закону. Окрім цього, в наданих поліцією матеріали відсутній запис часового проміжку з 23:44 до 23:54, що вказує на порушення п. 5 Розділу ІІ Інструкції.

Окрім цього, захисник зазначив, що ОСОБА_1 подано позов про визнання незаконною та скасування постанови ЕАО № 4895522 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Водночас, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 306344 від 12 жовтня 2021 року; матеріалами відеозапису з ВО-000116; свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 1201/3178, чинне до 26 травня 2022 року; направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12 жовтня 2021 року; розпискою ОСОБА_3 від 13 жовтня 2021 року; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4895522 від 12 жовтня 2021 року; рапортом інспектора взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Тернопільській області УПП в Тернопільській області ДПП Йосипа Репели від 12 жовтня 2021 року.

Судом встановлено, що при матеріалах адміністративної справи наявна постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4895522 від 12 жовтня 2021 року, згідно якої 12 жовтня 2021 року о 23 год. 38 хв. в м. Тернопіль на вул. Майдан Перемоги, 4В, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota Camry, н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2. Проїзд без зупинки заборонено, здійснив проїзд без зупинки, чим порушив п. 8.4б) ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Захисник Демкович В. Ю. зазначив, що вказана постанова оскаржується ОСОБА_1 , однак відсутність прийнятого судом рішення про її скасування не спростовує обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 306344 від 12 жовтня 2021 року. Зокрема, у вказаному протоколі та у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4895522 від 12 жовтня 2021 року місцем вчинення правопорушення зазначено м. Тернопіль, вулиця Майдан Перемоги, 4В. Відтак, підстав сумніватися у місці вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, немає. Працівником поліції зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та змісту п. 9 Розділу ІІ. Документування адміністративних правопорушень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Щодо матеріалів відеозапису, наявних у папці РЕЄСТАТОР судом встановлено наступне. На відеозаписі № 2_739044908 не зазначено час та дату здійснення відеозйомки, а на відеозаписі № 2_739044909 наявна відмітка про дату 2016/01/01 та час 03:24, тоді як у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 306344 від 12 жовтня 2021 року зазначено, що ОСОБА_1 правопорушення вчинено 12 жовтня 2021 року о 23 год. 38 хв. Відтак, у суду відсутня можливість оцінити запис відео із реєстратора поліцейського автомобіля, як належний та допустимий доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, суд звертає увагу, що відео з автореєстратора поліцейського автомобіля до протоколу не надавалося, атому не може бути оцінене судом, як належний та допустимий доказ в обґрунтування вини ОСОБА_1 .

Разом з тим, оглядом матеріалів відеозаписів із нагрудних камер поліцейських, що знаходяться у папці № КАМЕРА_000116 судом встановлено, що працівниками поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та запропоновано ОСОБА_1 о 23 год. 40 хв. (відеозапис № , 00 хв. 25 сек.) пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Алкотест Драгер, із чим він не погодився. Після цього інспектор ще двічі запит ОСОБА_1 , чи той проходитиме огляду, на що останній знову відмовився, а також інспектор запитав, чи він знає, що за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на нього буде складений протокол, на що ОСОБА_1 кілька разів відповів «так». На 01 хв. 11 сек., що відповідає фактичному часу 23 год. 40 хв. 56 сек. інспектор запитує, чи ОСОБА_1 буде їхати у медичний заклад, на що ОСОБА_1 відповів: «Ні, я не буду». На 00 хв. 32 сек. вказаного відеозапису, що відповідає фактичному часу 23 год. 40 хв. 16 сек. ОСОБА_1 пояснює, що він їде від батька. На 02 хв. 07 сек. вказаного відеозапису, що відповідає фактичному часу 23 год. 41 хв. 51 сек. ОСОБА_1 в ході спілкування із інспектором, з нагрудної відеокамери якого здійснювалась відеозйомка, повідомив, що він «випив по роботі п`ятдесят грам і зараз приїжає товариш, забирає машину». На 03 хв. 31 сек. вказаного відеозапису, що відповідає фактичному часу 23 год. 43 хв. 15 сек. ОСОБА_1 знову повідомив, що він «випив сто п`ятдесят грам».

Відтак, оглядом вказаного відеозапису судом встановлено, що ОСОБА_1 визнав факт керування транспортним засобом та вживання алкогольних напоїв. Разом з тим, на відеозаписі наявний факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі.

Щодо посилання захисника Демковича В. Ю. на порушення прав ОСОБА_1 , оскільки о 23 год. 58 хв. 48 сек. працівники поліції не відреагували на його прохання пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, судом було встановлено, що інспектори попередньо декілька разів пропонували йому пройти огляд на місці, а також проїхати у медичний заклад, на що ОСОБА_1 впевнено відмовлявся та казав, що йому відомо про наслідки такої відмови.

Під час судового розгляду справи виявлено переривання відеозапису з бодікамер поліцейських, однак це жодним чином на впливає на причинний зв`язок між діями водія ОСОБА_1 , а саме керування автомобілем Toyota Camry, н.з. НОМЕР_1 , та наслідками відмовою пройти огляд на стан сп`яніння, що чітко зафіксовано на відеозаписі.

Твердження захисника Демковича В. Ю. про недотримання працівниками поліції вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026, суд вважає безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами, які б з технічної точки зору могли поставити під сумнів достовірність проведеного відеозапису.

Таким чином, доводи захисника Демковича В. Ю., викладені ним у правовій позиції з обґрунтуванням підстав для закриття провадження по справі відносно особи , яка притягується до адміністративної відповідальності,суд вважає такими, що не спростовують доказів наданих на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зібрані по справі докази є належними та допустимими, взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні.

Проаналізувавши вищенаведене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення.

Обираючи адміністративне стягнення, суд відповідно до ст. ст. 33, 34, 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, його вік, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність, а тому приходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, тому, у відповідності до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 401, 130, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч),00 грн, який стягнути в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 3001 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі), 00 грн в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири),00 грн в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 321 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська