Справа № 950/1295/21
Номер провадження 3/950/615/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Чхайло О. В., при секретарі судового засіданні Сивоконь А.І., з участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвоката Берестовської С.О., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого

за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 174098 від 04.07.2021 ОСОБА_1 звинувачується в тому, що він 18.06.2021 о 03:20 в м. Лебедині по пл. Соборна керував автомобілем Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. Згідно протоколу медичного огляду № 48 водій керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні захисниця Усенка В.О. послалась на недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення, як доказу, у зв`язку з тим, що його складено поза межами строку, встановленого законом, а саме більш ніж через двадцять чотири годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. При цьому ОСОБА_1 не ухилявся від огляду на стан сп`яніння, який був проведений 18.06.2021 і у той же день Лебединською ЦРЛ складено відповідний висновок. Тому захисниця просить провадження у справі закрити.

Заслухавши доводи представниці особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом є завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Ухвалюючи рішення, суд вважає, що досліджені судом докази не дають підстав зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому в вину.

Так, в матеріалах справи мається протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 174098 від 04.07.2021, складений щодо останнього за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2), але зазначений протоколи не можна вважати допустимим доказом у зв`язку з допущеними порушеннями при його складанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції 18.06.2021, про що прямо вказано в зазначеному протоколі. До Лебединської ЦРЛ для проходження огляду на стан сп`яніння він був доставлений того ж дня, де о 03:20 було проведено його огляд на стан сп`яніння і 18.06.2021 оформлено висновок № 48 (а.с. 4).

Однак, протокол про адміністративне правопорушення був складений лише через п`ятнадцять днів (04.07.2021) при тому, що особа, яка звинувачується у вчиненні правопорушень, була відома відразу.

Така різниця в часі є суттєвим порушенням вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП і з цих підстав суд не визнає протокол ДПР18 № 174098 від 04.07.2021, як належний доказ.

Разом з цим, слід зауважити, що протокол у справі є процесуальним рішення особи, яка уповноважена його складати, та свідчить про порушення справи про адміністративне правопорушення.

Допущені недоліки при складанні вищезгаданого протоколу не дають суду підстав дійти висновку про законність звинувачень, висунутих ОСОБА_1 , стосовно вчинення 18.06.2021 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого; сторона обвинувачення має повідомити підсудного про висунуте проти нього обвинувачення (для того, щоб він міг підготувати і представити свій захист відповідно) та надати суду докази, достатні для його засудження (пункт 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain) від 6 грудня 1988 року, пункт 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» (Janosevic v. Sweden) від 23 липня 2002 року).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, оцінивши всі наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність закриття у ній провадження згідно зі ст. 247 КУпАП, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом не доведена.

Керуючись ст. ст. 9, 130, 247, 245, 251, 252, 280 КУпАП;

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі до Сумського апеляційного суду скарги через Лебединський районний суд Сумської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О. В. Чхайло