Номер провадження: 33/813/1611/21
Номер справи місцевого суду: 946/9366/21
Головуючий у першій інстанції Пащенко Т.П.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участю секретаря судового засідання Узун Н.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.11.2021 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого в Одеському клінічному центрі водієм-акушером, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до постанови суду першої інстанції,ОСОБА_1 07.11.2021 року, о 01:42 год., в м. Ізмаїл Одеської області по вул. Фанагорійська, 9, керував автомобілем «ВАЗ 2103», р/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.п. 2.5 ПДР за що передбачена відповідальність відповідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копію постанови він отримав лише 12.11.2021 року.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що він не керував транспортним засобом, він тільки сидів за кермом автомобіля, який не рухався. Зазначені обставини підтверджуються відеозаписами наданими до протоколу.

Працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти будь-який медичний огляд на стан сп`яніння у медичному закладі

В порушення вимог закону суд в постанові зазначив змінену фабулу правопорушення, ніж та яка інкримінується у протоколі про адміністративне правопорушення.

Обставини щодо розгляду апеляційної скарги без учасників адміністративної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, однак у судове засідання не з`явився, вважаю, що розгляд апеляційної скарги має бути проведений без участі ОСОБА_1 , а також без фіксації процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова суду була винесена 09.11.2021 року, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою 19.11.2021 року, тобто у строки, передбачені ст. 294 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 не пропустив строк на подачу апеляційної скарги на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.11.2021 року, в зв`язку клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження має бути залишено без розгляду.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню, зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення та винність особи в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, безпосередньо дослідив протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №077828 від 07.11.2021 року, відеозапис з місця події та пояснення ОСОБА_1 .

Таким чином, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, забезпечив своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин інкримінованого правопорушення в точній відповідності з законом, в повному обсязі перевірив докази наявні в матеріалах справи.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №077828 від 07.11.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 07.11.2021 року, о 01:42 год., в м. Ізмаїл Одеської області по вул. Фанагорійська, 9, керував автомобілем «ВАЗ 2103», р/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.п. 2.5 ПДР за що передбачена відповідальність відповідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №077828 від 07.11.2021 року відповідає вимогам ст.256 КУпАП, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

З дослідженого судом першої інстанції відеозапису доданого до протоколу вбачається, що на місці зупинки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

З пояснень ОСОБА_1 наданих у суді першої інстанції вбачається, що він визнав вину, а також зазначив, що вживав алкогольні напої та був вимушений сісти за кермо автомобіля, так як його другу необхідна була допомога.

Враховуючи встановлене у всій своїй сукупності, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчиненого правопорушення та дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що він не керував транспортним засобом, спростовується його пояснення наданими суду першої інстанції, в яких він зазначив, що вимушений був сісти за кермо автомобіля, так як його другу необхідна була допомога.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не пропонували апелянту пройти медичний огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, спростовуються відеозаписом доданим до протоколу, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пропонувалося пройти медичний огляду на місці зупинки та в медичному закладі, однак він відмовився від проходження будь-якого огляду на стан сп`яніння.

Також з дослідженого відеозапису не вбачається будь-яких порушень працівниками поліції «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначив жодних заперечень щодо обставин зазначених працівниками поліції у цьому протоколі, що свідчить про згоду ОСОБА_1 з інкримінованими йому діями.

Таким чином, під час перевірки доводів апеляційної скарги апеляційним судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, які б тягнули визнання його недопустимим доказом. Апеляційний суд в повному обсязі дослідив докази по справи та перевірив правильність наданої оцінки доказам в постанові суду першої інстанції.

При перевірці доказів та висновків в постанові суду першої інстанції у відповідності до приписів ст. 294 КУпАП, апеляційним судом не встановлено обставин, які б підтверджували доводи апеляційної скарги та спростовували висновок суду першої інстанції.

Апеляційний суд вважає, що зібрані у справі докази узгоджуються між собою, є достовірними, належними, допустимими та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Одночасно, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

За таких обставинах, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам законодавства, підстав для її скасування під час розгляду апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись статтями 7, 252, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.11.2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов