н/п 3/490/2503/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/4565/21
П О С Т А Н О В А

04.08.2021р. суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Дірко І.І., розглянувши матеріали протоколів про вчинення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, проживає у АДРЕСА_1 ,

адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

На адресу суду надійшли матеріали адміністративних протоколів, складених у відношенні ОСОБА_1 серії ААБ №114108 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та серії ААБ №114107, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою суду від 04.08.2021р. матеріали вказаних протоколів були об`єднані в одне провадження із присвоєнням єдиного порядкового номеру справи №490/4565/21.

Згідно протоколу серії ААБ №114108 вбачається, що 07.06.2021р. близько 09:18 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "ЗАЗ 1102" реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в м. Миколаєві по вул. Суворова та в районі перехрестя з вул. О. Матросова, в порушення п.п. 2.3 "б", 16.11 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. О. Матросова, не надав переваги у русі та допустив зіткнення із транспортним засобом марки "Renault Megane" реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який в цей час рухався по головній дорозі вул. О. Матросова. В результаті вказаної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно протоколу серії ААБ №114107 вбачається, що 07.06.2021р. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "ЗАЗ 1102" реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в м. Миколаєві по вул. Суворова, в районі перехрестя з вул. О. Матросова, маючи явні ознаки наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови та координації рухів). В порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на з`ясування стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом медичному закладі згідно висновку №701 від 07.06.2021р.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Адвокати Гришко П.В. та Білов І.В. повідомили, що ОСОБА_1 не зміг з`явитись у зв`язку із трудовою зайнятістю, однак останній визнає обставини правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та не заперечує проти розгляду справи без його участі. Окрім того ОСОБА_1 заперечує свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на те, що не вживав наркотичних засобів, у медичному закладі не відмовлявся від медичного огляду, навпаки тривалий час намагався надати біологічні зразки у вигляді сечі, однак не зміг через відсутність фізіологічного бажання. Інших варіантів надання біологічних зразків йому не пропонувалось. Окрім того захисники просили звернути увагу на рапорт працівника поліції, який міститься в матеріалах справи, згідно якого зазначено взаємовиключні ознаки наркотичного сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 , що викликає сумніви у необхідності проходження медичного огляду.

Враховуючи наведене, вивчивши матеріали додані до протоколу, приходжу до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та його провина доводиться наступними письмовими доказами по справі:

- протоколом серії ААБ №114108 від 07.06.2021р., згідно якого ОСОБА_1 був ознайомлений із обставинами правопорушення, викладеними у протоколі, про що поставив свій підпис. Жодних зауважень з приводу викладеного від останнього не надходило;

- схемою з місця ДТП із розташуванням автомобілів після події та описом їх механічних пошкоджень. Із вказаною схемою обидва водії погодились, про що поставили свої підписи;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 07.06.2021р., згідно яких вказав, що вчасно не помітив автомобіль "Renault Megane" реєстраційний номер НОМЕР_2 , оскільки зосередив увагу на іншому автомобілі;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 07.06.2021р. до протоколу, згідно яких останній виклав обставини вчиненого правопорушення;

- матеріалами справи у сукупності.

За викладених обставин, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 допустив порушення п.п. 2.3 "б", 16.11 Правил дорожнього руху України та його дії слід кваліфікувати як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: порушення водіями транспортних засобів Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При обранні виду адміністративного стягнення враховано характер вчиненого правопорушення, яке не є грубим порушенням правил дорожнього руху та не потягло тяжких наслідків, а також враховуючи особу правопорушника, який із вчиненим правопорушенням погодився, раніше до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення не притягувався, а за такого вважаю за необхідне та достатнє застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави.

Вивчивши матеріали додані до протоколу ААБ №114107, приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні, в тому числі й адміністративного правопорушення, слід виходити з положень статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм адміністративного законодавства відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) Європейський Суд зазначив, що у справах про адміністративні правопорушення суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Водночас, для дотримання європейського стандарту доведення вини «поза розумних сумнівів» недостатньо, щоб версія, викладена у протоколі, була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи (постанова Верховного Суду (ККС) від 21 січня 2020 року у справі № 754/17019/17, провадження № 51-2568км19, від 2 березня 2021 року справа № 750/5469/18, провадження № 51-6103км20).

Так, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно протоколу підставою до проходження медичного огляду, стало виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння у вигляді звужених зіниць очей, які не реагують на світло; порушення мови та координації рухів.

У якості доказів обставин правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, інкримінованого ОСОБА_1 , працівниками поліції надано медичний висновок №701 від 07.06.2021р. про результати медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння та матеріали відеозаписів з натільної камери поліцейського.

З матеріалів оглянутих відеозаписів, наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, які зазначені у протоколу не підтверджено. Відеозаписами процес виявлення таких ознак не зафіксовано. В ході медичного огляду такі ознаки також не перевірялись. Більше того, в матеріалах справи міститься рапорт працівника поліції Гнатьєва Д. від 07.06.2021р. на ім`я начальника УПП в Миколаївській області, з якого інспектором зазначено, що у ОСОБА_1 були виявлені явні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: "почервоніння обличчя або неприродна блідість; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло". Між тим такі ознаки сп`яніння є взаємовиключними, взагалі не відповідають виявленим ознакам згідно протоколу, таким чином вбачається про сумнівність вимог працівників поліції щодо необхідності проходження ОСОБА_1 медичного огляду на з`ясування стану сп`яніння.

Медичний висновок №701 від 07.06.2021р. про результати медичного огляду ОСОБА_1 не може бути визнаний доказом відмови останнього від проходження медичного огляду на з`ясування стану сп`яніння, оскільки вказаним висновком зафіксовано лише неможливість ОСОБА_1 надати біологічні середовища у вигляді сечі у зв`язку із відсутністю фізіологічного бажання. Однак, у даному випадку відсутність фізіологічного бажання з боку ОСОБА_1 не можна трактувати як відмову від проходження медичного огляду у вигляді активних дій по ухиленню від огляду або вольового не бажання його проведення. При цьому з відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 одразу погодився на пропозицію поліцейського прослідувати до медичного закладу, доклав усіх зусиль до проходження медичного огляду.

Інших прямих доказів у підтвердження обставин відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на з`ясування стану сп`яніння матеріали протоколу не містять.

Отже докази, надані органом, уповноваженим на складання протоколу, не спростовують обставин, зазначених ОСОБА_1 , та не забезпечують такий рівень доказування вини останнього, який не залишав би розумних сумнівів у можливості іншої версії подій, ніж зазначено у протоколі.

Суд усвідомлює суспільну небезпеку правопорушень на транспорті, особливо пов`язаних із завданням збитків майну та здоров`ю інших учасників дорожнього руху та із керуванням транспортними засобами водіями у стані сп`яніння, необхідність невідворотності покарання порушників та створення умов, які би перешкоджали розповсюдженню таких правопорушень.

Проте необхідність дотримання вимог статті 62 Конституції України (неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог статті 6 Конвенції (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), дає суду підстави для висновку про недоведеність достатніми та неспростовними доказами відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на з`ясування стану наркотичного сп`яніння за подій, описаних в адміністративному протоколі, що свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП є підставою для закриття адміністративного провадження.

Керуючись ст. ст. 33, 124, 130, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Грошові кошти перерахувати до місцевого бюджету Центрального району на розрахунковий рахунок № UA0014001, Миколаївське ГУК/ Миколаївської обл./21081300 код отримувача 37992030, МФО: 899998.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 475,80 гривень.

Грошові кошти у розмірі 475,80 гривень в рахунок сплати судового збору перерахувати до УК у Центральний м. Миколаїв /Централ.р-н/22030101, на розрахунковий рахунок № UA014483, код отримувача 37992030, банк Казначейство України (ЕАП), МФО 22030101.

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Строк пред`явлення постанови суду до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення.

Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Дірко І.І.