Справа № 357/8825/21
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Шовкопляс О. П. ,

при секретарі Амеліна О. В.,

за участю прокурора Данилюк В.М..,

правопорушника ОСОБА_1 розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, ТОВ «ЕкоГАЗ-2005» директор, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №610 від 26.07.2021 встановлено, що ОСОБА_1 будучи депутатом Терезинської селищної ради Білоцерківського району Київської області, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, згідно з п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону та приміткою до ст.172-6 КУпАП, в порушення вимог ч.1 ст.45 та п.2-1Прикінцевих положень Закону несвоєчасно, без поважних причин, 30.06.2020року подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019рік, чим вчинила адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6КУпАП.

Крім цього, згідно з протоколом №611 від 26.07.2021 встановлено, що ОСОБА_1 будучи депутатом Терезинської селищної ради Білоцерківського району Київської області являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, згідно з п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону та приміткою до ст.172-6 КУпАП, в порушення вимог абз.2 ч.2 ст.45 Закону несвоєчасно, без поважних причин, 08.06.2021року подала декларацію після звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020рік, чим вчинила адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6КУпАП.

Зазначені протоколи відносно ОСОБА_1 яка притягується до адміністративної відповідальності за частинами 1 статей 172-6 КУпАП, постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.09.2021, об`єднані в одне провадження.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП визнала та погодилася з обставинами вчинення правопорушення, викладеними у протоколах про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаних з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Пояснила, що забула подати декларацію на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Прокурор Данилюк В.М. підтримав обставини, викладені у протоколах про вчинення адміністративного правопорушення, зазначив про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діянь, передбачених ч. 1 ст. 172-6КУпАП та просив накласти на останню адміністративне стягнення в межах санкції даної статті КУпАП.

Крім власного визнання вини ОСОБА_1 , її винуватість у вчиненні даного правопорушення доведена зібраними у справі матеріалами, а саме:

- протоколом про вчинення адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП від 26 липня 2021 року № № 610 з якого вбачається, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Терезинської селищної ради Білоцерківського району Київської області та відповідно до підпункту «б» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин після встановленого строку подання щорічної декларації, 30.06.2020 року подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП;

- протоколом про вчинення адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП від 17 лютого 2021 року № 611, згідно з якого ОСОБА_1 , будучи особою, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», припиняючи повноваження депутата Терезинської селищної ради Білоцерківського району Київської області та відповідно до підпункту «б» п.1 1ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, без поважних причин, несвоєчасно, 08 червня 2021року подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- рапортами виявлення адміністративного правопорушення;

- скріншотами поданих декларацій;

- Рішенням першої сесії Терезинської селищної ради Білоцерківського району Київської області №01-01-VII від 11.11.2015року;

-копією листа НАЗК щодо інформації про декларації які подані із порушенням термінів;

-копією протоколу засідання першої сесії Білоцерківської міської ради від 24.11.2020року;

-копією науково-експертного висновку щодо поняття виявлення правопорушення пов`язаного з корупцією;

-копією постанови від 03.11.2020 №93 Про обрання депутатів Білоцерківської міської ради;

-копією положення про Управління стратегічних розслідувань в Київській області ДСР НП України;

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з вимогами ст. 280 цього ж Кодексу орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та ін.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей. Корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: а) Президент України, Голова Верховної Ради України, його Перший заступник та заступник, Прем`єр-міністр України, Перший віце-прем`єр-міністр України, віце-прем`єр-міністри України, міністри, інші керівники центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, та їх заступники, Голова Служби безпеки України, Генеральний прокурор, Голова Національного банку України, Голова та інші члени Рахункової палати, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Голова Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Голова Ради міністрів Автономної Республіки Крим;

б) народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови; в) державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Згідно ч. 1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну службу», державний службовець зобов`язаний додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. І ст. З цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до пункту 13 статті 1 Закону, суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, посадові особи органів державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Рішенням НАЗК № 3 від 11.08.2016 «Про роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» затверджено Роз`яснення щодо застосування окремих положень даного закону стосовно заходів фінансового контролю.

Відповідно до Роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю визначено, що декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше 20 робочих днів з дня такого припинення.

Відповідно до п. 2 «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції (у редакції наказу Національного агентства з питань запобігання корупції № 168/19 від 12 грудня 2019 року «Про затвердження змін до рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року №3» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 1300/34271 від 27 грудня 2019 року, який набрав чинності 01.01.2020) декларація перед звільненням - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону.

Декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». Крім цього, датою припинення виконання суб`єктом декларування функцій держави або місцевого самоврядування є дата подання ним декларації, передбаченої підпунктом 5 цього Розділу, що зазначено в абзаці другому п.11 Порядку.

Таким чином ОСОБА_1 повинна була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями потягом 20 робочих днів з дня такого припинення, тобто не пізніше 01 квітня 2020 року.

З вказаних обставин судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи ознайомленою із Законом України «Про запобігання корупції» та, будучи особою, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 вказаного Закону, без поважних причин, несвоєчасно, тобто після встановленого періоду декларування подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, а також, будучи особою, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» у 2020 році, припиняючи повноваження депутата Терезинської селищної ради Білоцерківського району Київської області та відповідно до підпункту «б» п.1 1ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, без поважних причин, несвоєчасно подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 172-6КУпАП.

Отже, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Окрім того, накладаючи адміністративне стягнення за адміністративні правопорушення вчинені ОСОБА_1 згідно протоколів про адміністративне правопорушення № 610, 611 від 26 липня 2021 року, суд враховує характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до корупційних порушень, обставини, що пом`якшують відповідальність: те, що ОСОБА_1 вперше притягується до відповідальності, вину визнала, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а тому враховуючи вказані положення, особу винного, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується під час проходження ним військової служби, його майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, відсутність відомостей, що негативно характеризують його особу, суд вважає, що відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП) необхідним та достатнім для його виправлення буде застосування до ОСОБА_1 міри адміністративного стягнення у виді мінімального штрафу, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, тобто в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення згідно протоколів про адміністративне правопорушення №№ 610, 611 від 26 липня 2021 року, та накласти на неї адміністративне стягнення у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень штрафу у дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Постанова може бути оскаржена відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її винесення через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяО. П. Шовкопляс