Справа №: 700/717/21
Провадження № 3/700/490/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 грудня 2021 року суддя Лисянського районного суду Черкаської області: Пічкур С.Д., за участю захисника: Гордієнка О.В., особи, яка притягується до відповідальності: ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 2 Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався, який вчинив адміністративні правопорушення, передбачене ч.1 ст.130, ч. 1 ст. 130 Кодексу України Про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 495442 від 14.08.2021 року, водій ОСОБА_1 14.08.2021 року о 14-00 год. в смт. Лисянка, по вул. Миру, 8А керував автомобілем ІЖ21251 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у чергового лікаря в Лисянській ТЛ.

Він же, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 248580 від 17 листопада 2021 року о 19-40 годині, 17 листопада 2021 року в смт. Лисянка по вул. Звенигородській, керував автомобілем ІЖ21251 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер».

В судовому засіданні захисник Гордієнко О.В. просив закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки поліцейські надали неналежні та недопустимі докази вини ОСОБА_1 про керування автомобілем саме у нетверезому стані, мають неприязні відносини через порушення кримінального провадження відносно брата, у протоколах та актах огляду різниться час порушення, при огляді відеозапису теж дата вказана 2015 роком, підстави зупинки поліцейський не роз`яснив, незрозуміло за допомогою якого пристрою здійснено відеофіксацію, що згідно практики ВС є недопустимим доказом.

ОСОБА_1 заперечив факт перебування в стані алкогольного сп`яніння по обох епізодах, вказуючи на упередженість та незаконність дій працівників поліції.

Заслухавши особу яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, розглянувши матеріали справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень повністю доведена належними та допустимими доказами, що надані суду.

Зокрема висновками щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме як у лікарні 14 серпня 2021 року, так і на місці зупинки транспортного засобу 17 листопада 2021 року, проведених зі згоди водія та ним підписаних, даним відеозапису з бодікамери поліцейського, поясненнями самого ОСОБА_1 , де він в обох випадках вказує на факт вживання алкоголю, а потім керування транспортним засобом, при цьому, під час складання протоколу будь-яких заперечень не висловлював, а при складанні протоколу за першим епізодом, особисто цікавився у поліцейського хто їм повідомив про керування ним в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а також наявні в ній письмові докази, суддя вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та вважає доведеною вину правопорушника у вчиненні даних адміністративних правопорушень.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність правопорушника, суддя не вбачає.

Доводи захисника щодо не співпадіння часу складання протоколу та медичних оглядів, дати відеозапису, не пояснення причин зупинки, інші дефекти акта, не спростовують доказів, які вказують на доведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та не є підставою для звільнення особи від відповідальності.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, що передбачено ч. 2 ст. 36 КУпАП.

Також, на підставі ст. 40-1 КУпАП з правопорушника необхідно стягнути судовий збір у розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 36, 124, 130 ч. 1, 40-1, 251, 280, 283-284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та з урахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засоби на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 гривні, що відповідає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Лисянський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С. Д. Пічкур