Справа № 737/656/21
Провадження № 3/737/280/21
ПОСТАНОВА

24 грудня 2021 року смт Куликівка

Суддя Куликівського районного суду Чернігівської області Рубаненко Н. Ю., за участі секретаря Чередниченка С.О.,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - Лабадіна І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Куликівка матеріали адміністративного провадження, які надійшли від сектору поліцейської діяльності №1 (смт Куликівка) Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №471250, 07 вересня 2021 року о 14 год 20 хв в смт Куликівка, вул. Вокзальна, 2, ОСОБА_1 керував мопедом «Хонда Діо» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння обличчя), в лікарню на медогляд на стан сп`яніння водій їхати відмовився в присутності свідка, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судові засідання, призначені на 30.09.2021 року, 18.10.2021 року, 08.11.2021 року, 26.11.2021 року, 13.12.2021 року, 24.12.2021 року ОСОБА_1 особисто не з`явився, про дату, час та місце проведення засідань повідомлявся належним чином, двічі направляв клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку із хворобою (відповідних підтверджуючих документів не надав), представляти свої інтереси під час розгляду справи уповноважив захисника адвоката Лабадіна Ігоря Олексійовича.

Оскільки участь особи під час розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не є обов`язковою, ОСОБА_1 повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи, уповноважив представляти свої інтереси в судовому засіданні захисника Лабадіна І.О., тому суд, відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

В судовому засіданні захисник Лабадін І.О. зазначив, що його підзахисний вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнає, керування транспортним засобом у час, зазначений в протоколі заперечує, даний протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складено незаконно, він не відповідає вимогам чинного законодавства. Так, у протоколі невірно зазначена марка та модель транспортного засобу; не коректно викладена суть адміністративного правопорушення, яке, нібито, вчинив його підзахисний; ознаки сп`яніння, зазначені в протоколі не відповідають Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735; відеофіксація адміністративного правоворушення здійснювалась з порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом України від 18 грудня 2018 року № 1026; відсутні докази руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ; поліцейські, які перебували в екіпажі діяли всупереч вимогам Закону України «Про Національну поліції». Крім того, ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом, що також свідчить про незаконність дій поліцейських.

З метою повного з`ясування обставин справи для дачі пояснень в судовому засіданні судом двічі викликались свідок ОСОБА_2 , поліцейські з РПП СПД №1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Саєнко Ярослав Васильович та ОСОБА_3 , однак ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судові засідання не з`явилися, тому суд вважає за можливе здійснювати з`ясування обставин справи, допитавши поліцейського ОСОБА_4 .

Допитаний в якості свідка поліцейський з РПП СПД №1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , пояснив, що в день складання даного протоколу він перебував на чергуванні в екіпажі разом із ОСОБА_3 , який на сьогодні вже звільнений із лав поліції. Під час патрулювання виявили транспортний засіб скутер, на якому їхало двоє осіб без мотошоломів. Під час спілкування із ними було виявлено запах алкоголю, тому водієві запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру на місці, на що водій відмовився, їхати на огляд в лікарню також відмовився. ОСОБА_3 виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП. Відеофіксацію почали здійснювати з моменту зупинки транспортного засобу. Зазначив, що водієм даного транспортного засобу був ОСОБА_1 але відповідні докази цього відсутні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водієм згідно п.1.10 Правил дорожнього руху є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Отримання посвідчення водія та як наслідок набуття особою статусу водія як учасника дорожнього руху та права керувати транспортними засобами, одночасно є передумовою для виникнення низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства.

Частиною 1 ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують, зокрема, транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається із вищенаведених положень ст.266 КУпАП у разі виявлення у водія ознак сп`яніння, поліцейський зобов`язаний запропонувати особі пройти відповідний огляд на місці, використовуючи спеціальні технічні засоби. В разі незгоди водія на проходження огляду на стан сп`яніння з використнням технічних засобів, або незгоди з їх результатами, лише тоді поліцейський пропонує пройти огляд у визначеному медичному закладі.

З протоколу серії ДПР18 №471250 від 07.09.2021 року вбачається, що водій відмовився їхати на медичний огляд в лікарню, однак в протоколі відсутня інформація, чи пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення не можливо встановити ні факт руху мопеду, ні керування мопедом саме ОСОБА_1 . Натомість із відеозапису слідує, що 07.09.2021 року о 14 год 17 хв на місці водія сидить інша особа (як згодом виявилось це ОСОБА_2 , який в протоколі зазначений як свідок), а ОСОБА_1 стоїть поруч, в той час, як в протоколі зазначено, що о 14 год 20 хв ОСОБА_1 керував мопедом.

Крім того, на відео зафіксовано, що поліцейський на вибір пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора або поїхати в лікарню на огляд, або відмовитися від огляду взагалі. При цьому відсутня послідовність дій, яка передбачена ст. 266 КУпАП.

Таким чином, аналізуючи інформацію, викладену в протоколі та наявний відеозапис суд приходить до висновку, що викладена в протоколі суть правопорушення не в повній мірі відповідає обставинам справи, а відеофіксація відбулася з порушенням вимог п.5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом України від 18 грудня 2018 року № 1026, оскільки включення портативного відеореєстратора відбулося не з моменту початку виконання поліцейським службових обов`язків.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» (20 вересня 2016 року, заява № 926/08) зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Свідчення поліцейського ОСОБА_4 , надані в судовому засіданні суд сприймає в певній мірі критично, оскільки з боку поліцейського має місце юридична зацікавленість у розгляді даної справи. Таким, чином свідчення поліцейського самі по собі не можуть бути доказами правопорушення, за відсутності інших доказів, зокрема таких як фото чи відеофіксація.

Також згідно рапорту поліцейського Зубка П.А. від 07.09.2021 року, який міститься в матеріалах справи ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, втім, даний факт не підтверджується належними доказами та свідчить про порушення вимог ст. 266 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за інкриміноване йому правопорушення необхідно довести, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку. Втім, зібраними у справі доказами не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у зазначений в протоколі час.

Враховуючи вимоги ст. 251 КУпАП, згідно якої обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що працівниками Національної поліції не було надано суду доказів належного встановлення обставин події. Суд вважає, що працівниками поліції не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження та зібрання фактичних даних у справі, що не дає підстав для висновку про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини в деяких справах проти України, в яких адміністративні правопорушення з огляду на суворість передбаченого покарання, зокрема, адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП слід вважати по суті кримінальним і таким, що вимагає застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції (рішення у справі «Гурепка проти України»).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки відсутні достовірні, належні та допустимі докази, що саме дана особа керувала відповідним транспортним засобом у зазначений в протоколі час.

За таких обставин суд вважає, що справу відносно ОСОБА_1 необхідно закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, оскільки на ОСОБА_1 не накладено адміністративне стягнення, тому з нього не може бути стягнено судовий збір.

Враховуючи викладене, керуючись ч.3 ст.62 Конституції України, ст.ст. 130, 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.Ю. Рубаненко