ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/459/21 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ по справі про адміністративне правопорушення /

15 вересня 2021 року м.Харків
суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.

за участю секретаря - Вакула Н.С.,

особи, що притягається

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - Коросташевського М.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:
Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.
Постановою встановлено, що 25.08.2020 о 02 год. 27 хв. ОСОБА_1 , за адресою: м. Харків, вул. Дружби Народів, 213, передав право керування транспортним засобом «ВАЗ 21081», д.н.з. НОМЕР_1 , водію ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку та підтверджується висновком лікаря нарколога №1619 від 25.08.2020 у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД».
Не погодившись з цим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2020 року скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що постанова не обґрунтована, підлягає оскарженню у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права. Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що дійсно він передав право керування транспортним засобом ОСОБА_2 , однак не знав, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки , як він йому пояснив, лише зранку випив пляшку пива, а на його питання, чи вживав він спиртне, відповів, що водійські права в нього є і він абсолютно тверезий. Більш того, ОСОБА_2 зовнішнє не виглядав нетверезим, а при спілкуванні з ним неможливо було встановити, чи вживав він раніше спиртне. Його сп`яніння, згідно проведеного дослідження, становило 0,9 проміле, при тому, що він неодноразово вживав їжу та пив каву та чай, ніякого запаху спиртного від нього не було, як і ніяких ознак алкогольного сп`яніння. Допитані в ході судового процесу свідки, також пояснили, що ОСОБА_2 був присутнім поруч з ними і не їх думку був абсолютно тверезим, а при них він не вживав спиртні напої і поводився абсолютно нормально і не справляв враження особи, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що працівниками поліції не представлено будь-яких беззаперечних та об`єктивних доказів, на підставі яких було винесено постанову та які б підтверджували, що він вживав алкогольні напої або факт того, що він свідомо передав управління своїм транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння та при йому був обізнаний, що він знаходиться в стані
Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Коросташевського М.Н., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав
Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.9 «Г».
Апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції підтверджував факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 доказами, що містяться в справі про адміністративне правопорушення: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 286180 від 25.08.2020, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.08.2020 №1619, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №329811 від 25.08.2020 відносно ОСОБА_2 , фактичними даними, що містяться на диску з відео-матеріалом які додані до протоколу про адміністративне правопорушення та досліджені в судовому засіданні, особистими поясненнями ОСОБА_1 .
Згідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 1) вбачається, що 25.08.2020 о 02 год. 27 хв. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Дружби Народів, 213, передав право керування транспортним засобом «ВАЗ 21081», д.н.з. НОМЕР_1 , водію ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «Г» Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно п. 2.9.г Правил дорожнього руху України водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.
Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП. Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
При цьому, належить врахувати, що ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Об`єктивна сторона вказаного правопорушення, виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, полягає в передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, відповідно ч. 2 ст. 266 КУпАП, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, такий огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. При цьому, перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Відповідно до відомостей, які містяться у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.08.2020 №1619 (а.с.6), щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 з метою виявлення у нього стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.08. 2020 року, складеного лікарем ОСОБА_3 , вбачається, що 28.08.2020 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Матеріали справи не містять будь-яких відомостей, щодо незгоди ОСОБА_2 із вищенаведеним медичним висновком, а також відсутні відомості щодо оскарження дій працівників медичного закладу.
Крім того, належить взяти до уваги, що відносно водія ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №329811 від 25.08.2020 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, за порушення вимог п. 2.9. «А» Правил дорожнього руху, відповідно до якого, ОСОБА_2 , 25.08.2020 о 02 год. 27 хв. керував автомобілем «ВАЗ 21081», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Харків, вул. Дружби Народів, 213, в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком №1619 від 25.08.2020 лікаря нарколога КНП ХОР ОНД. З результатом проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 7510» був не згоден.
Згідно п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандарт; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшерсько акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Оскільки ОСОБА_2 не погодився з результатом висновку, який проводився на місці зупинки, його огляд було проведено в Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради "Обласний наркологічний диспансер", відповідно до результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1619 від 28.08.2020, складеного о 02.30 годині лікарем ОСОБА_3 , яка проводила огляд у присутності поліцейського ОСОБА_4 , ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Вказаний висновок було проведено відповідною установою не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення та у присутності поліцейського.
Крім того, з відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_2 раніше, 24.11.2019, вже притягався до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП і в нього було вилучено водійське посвідчення.
Передаючи водію ОСОБА_2 право керування транспортним засобом, ОСОБА_1 не переконався належним чином в тому, що водій, якому він передає право керування свої транспортним засобом є тверезий, внаслідок чого, порушив п. 2.9.г Правил дорожнього руху України, відповідно до якого, водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.
При цьому, апеляційний суд враховує відомості, що містяться в рапорті командира взводу №2 роти №1 батальону №1 ДПП в Харківській області ДПП ст.лейтенанта В.Горбатенко (а.с.5) від 25.08.2020, відповідно якого під час патрулювання Київського району м. Харкова по вул. Л.Сердюка 50 до патрульної поліції звернувся громадянин, який не повідомив свої анкетні дані та зазначив, що за адресою Л.Сердюка 48 В троє чоловіків розпивали алкогольні напої, а потім поїхали в бік вулиці Героїв Праці. Перевіривши вказану інформацію, автомобіль було виявлено по вул. Дружби Народів та було його зупинено біля будинку 213 по вул. Дружби Народів. При цьому зазначено, що у водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Водій пройшов огляд на місці зупинки, з результатами був не згоден, направлений до медзакладу, де пройшов огляд, який підтверджується висновком №1619 від 25.08.2020. На громідянина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складений протокол ДПР18 №329811 за ч. 2 ст. 130 КУпАп п. 2.9 А. Після складання пасажир, що є власником авто ВАЗ 21081 д.н.з. НОМЕР_1 дав усні пояснення, що розпивали алкоголь разом і він розумів, що передав керування нетверезому водію. На останнього було складено протокол ДПР18 № 286180 за ч. 1 ст. 130 КУпАп п.2.9 «Г».
Вказані відомості рапорту будь-якими належними та об`єктивними відомостями не спростовані. Рапорт, як і протокол, складені уповноваженою державою особою і дії службової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ані ОСОБА_1 , ані ОСОБА_2 не оскаржувалися. З позовом в порядку, визначеному КАС України, ОСОБА_1 не звертався, також не звертався зі скаргою на дії працівників поліції до їх керівництва, хоча мав для цього достатньо часу, що унеможливлює врахування доводів апелянта з приводу незгоди з відомостями протоколу. А тому, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення та в рапорті.
За таких обставин, аналізуючи вищенаведені відомості, суд апеляційної інстанції критично ставиться до тверджень ОСОБА_1 стосовно того, що він не зав про знаходження ОСОБА_2 в нетверезому стані та розцінює їх як обраний спосіб захисту та спробу уникнути від відповідальності.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 286180 від 25.08.2020 відносно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП. Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає саме в передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Під час апеляційного розгляду досліджувалися фактичні обставини, а саме те, що факт алкогольного сп`яніння водія, якому ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом, встановлений у висновку лікаря, який проводив огляд ОСОБА_2 . А тому, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, внаслідок порушення ним п. 2.9.г Правил дорожнього руху України відповідно до якого, водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.
Згідно з вимогами п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Поряд з цим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції у суду апеляційної інстанції відсутні фактичні та правові підстави для скасування судового рішення внаслідок його оскарження ОСОБА_1 , що обумовлює відмову у задоволенні його апеляційної скарги.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції постановлено обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 саме вимог п. 2.9 «Г» Правил дорожнього руху України та притягнення його за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання ОСОБА_1 на незаконність та необгрунтованість судової постанови є безпідставними.
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2020 року залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков