Єдиний унікальний номер 448/1116/21
Провадження № 3/448/589/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2021 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., при секретарі судового засідання Керницькій Л.М., розглянувши матеріали справ, що надійшли з Відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Конюшки Мостиського району Львівської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, пенсіонера, інваліда ІІ групи,

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення (надалі КУпАП),

учасники справи:

особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпіла ОСОБА_2 ,

права передбачені ст.ст.268, 269 КУпАП, ст.ст.10,63 Конституції України особам роз`яснені,

в с т а н о в и в :

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) ОСОБА_1 , повторно, 07.08.2021 року о 14:00 год., знаходячись за місцем свого проживання в с.Боляновичі Яворівського району Львівської області, вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини, - ОСОБА_2 , яке полягало в умисних діях психологічного характеру, під час яких виражався в її адресу нецензурними словами, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні провину визнав частково, ствердив, що вказаний конфлікт виник через грошові кошти, які знаходились у його сейфі та ключі від якого дружина та його син не хотіли йому віддавати. Він розрізав двері сейфу та перерахував кошти в сумі 2000 доларів США., які в ньому знаходились. Вказав, що коли наступного дня приїхав їхній син ОСОБА_3 , останній став з ним сперечатися та забрав із сейфу вказані грошові кошти і рушницю. Наступного дня його син ОСОБА_3 привіз та повернув йому рушницю та гроші в сумі 1000 доларів США. Обіцяє, що в подальшому не буде вчиняти жодних сварок та просить сина повернути йому кошти в сумі 1000 доларів США.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що у вищевказаний день і час приїхала разом із сином ОСОБА_4 додому в АДРЕСА_1 , де проживала разом із чоловіком, щоб забрати свої речі та обробити городину. Ствердила, що коли її чоловік ОСОБА_1 приїхав з лікарні, останній став виражатися в її адресу нецензурними словами. Вказала, що на даний час не має доступу до будинку, оскільки останній поміняв замки у дверях.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що у вищевказаний день і час приїхав разом із матір`ю ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , до будинку, де вона проживала разом із чоловіком (його батьком), оскільки така хотіла забрати свої речі та обробити городину. Ствердив, що через деякий час приїхав із лікарні його батько ОСОБА_1 , де йому проводили процедуру гемодіалізу та між ними (батьками) виник конфлікт, в ході якого останній став виражатися в адресу матері нецензурними словами, погрожував, що спалить її речі. Вказав, що не розуміє, чому батько так поводиться, зокрема не надає матері доступу до житлового будинку. Щодо нібито викрадених ним грошових коштів в сумі 1000 доларів США, то зазначив, що вказаних коштів він не брав, а вони були витрачені на лікування саме батька ОСОБА_1 . Окрім цього вказав, що він готовий позичити кошти в сумі 1000 доларів США та надати їх батькові, лише щоб він не вчиняв домашніх конфліктів та дозволив матері ОСОБА_2 дальше проживати в будинку в с.Боляновичі Яворівського району, оскільки остання вже тривалий час проживає в квартирі у м.Мостиська.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у проваджені в справі про адміністративне правопорушення та дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

ІІ. Застосоване судом законодавство.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією статті 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - передбачає адміністративну відповідальність.

Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017р., зазначено, що під домашнім насильством слід розуміти діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.14 ч.1 ст.1 вищенаведеного Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

ІІІ. Висновок судді.

Факт вчинення ОСОБА_1 вищевказаного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №587661 від 20.08.2021 року; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 20.08.2021 року, рапортом поліцейського СРПП №1 ВП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області Жука Р.О. від 07.08.2021 року; поясненнями потерпілої ОСОБА_2 даними в судовому засіданні; заявою ОСОБА_2 ; іншими документами, доданими до протоколу.

При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, - суду не скеровував.

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходжу до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке правопорушення, що передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

ІV. Накладення адміністративного стягнення

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП - не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП - не встановлено.

Суддя виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», оскільки цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративні правопорушення, суд відповідно до статті 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, який є інвалідом ІІ групи, його поведінку під час та після вчинення адміністративного правопорушення, ступінь його вини, майновий стан (пенсіонер), суд вважає за необхідне застосувати до громадянина ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Визначений вид покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Підстав для застосування ст.22 КУпАП до особи, не вбачаю.

V. Судові витрати.

Згідно вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей інвалідів і недієздатних інвалідів.

Яв вбачається із копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , виданого 01.07.2014р., - ОСОБА_1 являється інвалідом ІІ групи.

Враховуючи викладене, вважаю, що ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору, пов`язаного з розглядом даної справи.

Керуючись ч. 2 ст.173-2, ст.ст. 33-35, 40-1, 283-285 КУпАП, ст.ст.4, 5 Закону України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення через Мостиський районний суд Львівської області до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Кічак