ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/2913/21 Головуючий в 1 інст. Наумова І.Й.
Провадження №33/807/586/21 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.3 ст.126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Лугового Б.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за апеляційною скаргою захисника останнього - адвоката Лугового Б.В. на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2021 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює водієм АТП 12239, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортним засобом строком на 3 (три) місяці.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Згідно з постановою суду, 23 квітня 2021 року о 22 годині 34 хвилин, водій ОСОБА_2 в м.Запоріжжя, по пр. Соборний, біля буд.3, керував транспортним засобом Mercedes-Benz 4120 ПЕ, д.н.з НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами на підставі постанови державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства Юстиції (м. Дніпро) від 14 грудня 2020 року, винесеної в межах виконавчого провадження ВП №45702353, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 - адвокат Луговий Б.В. просить скасувати постанову суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП та закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що постанова суду є необґрунтованою та такою, що ухвалена з невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що судом невірно оцінені матеріали справи, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення.

Вказує, що ОСОБА_2 при складанні протоколу 23 квітня 2021 року за с.3 ст.126 КУпАП не знав про тимчасове обмеження його у праві керування транспортними засобами, оскільки жодні повідомлення, рекомендовані листи, інформування, передбачені чинним законодавством від Запорізького відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства Юстиції (м. Дніпро) не надходили та не отримувались, а тому він не мав умислу на вчинення правопорушення.

Вважає, що матеріали справи не містять жодних підтверджень дотримання державним виконавцем приписів ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» в частині направлення постанови боржнику.

Надані на запит суду матеріали виконавчого провадження є сумнівними та не підтверджують факту направлення ОСОБА_2 копії постанови про обмеження у праві керування транспортними засобами та підтвердження факту отримання такої постанови боржником.

Захисник вказує на те, що згідно з копією витягу з офіційного сайту Укрпошти, поштове відправлення, направлене на ім`я ОСОБА_2 , не було вручене останньому та повернулось на адресу відправника Запорізького ВДВС.

Таким чином, захисник вважає, що висновки суду про обізнаність ОСОБА_2 про наявність тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами ґрунтуються на недостовірних доказах та не відповідають дійсним обставинам справи.

Захисник зазначає, що ОСОБА_2 працює водієм автотранспортних засобів у ПрАТ «ЗАТП 12329» та тимчасові обмеження позбавляють його можливості працювати, та він втратить єдине джерело доходу, а також можливість сплачувати аліменти на утримання дитини.

Крім того, наразі постанова державного виконавця від 14 грудня 2020 року оскаржується в суді.

Заслухавши ОСОБА_2 , його захисника - адвоката Лугового Б.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ст.283 КУпАП вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

За вимогами ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі з огляду на таке.

Згідно з матеріалами справи, щодо ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ДПР18 №043520 від 23 квітня 2021 року, згідно з яким 23 квітня 2021 року о 22 годині 34 хвилин водій ОСОБА_2 в м.Запоріжжя, по пр.Соборний, біля буд.3, керував транспортним засобом Mercedes-Benz 4120 ПЕ, д.н.з НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами на підставі постанови державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства Юстиції (м.Дніпро) від 14 грудня 2020 року, винесеної в межах виконавчого провадження ВП №45702353, чим вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.

До протоколу додано:

постанову головного державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства Юстиції (м. Дніпро) ВП №45702353 від 14 грудня 2020 року ОСОБА_3 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом, з якої вбачається, що постановою від 04 грудня 2014 року ВП №45702353 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №0809/4559/2012, виданого 03 жовтня 2014 року Заводським районним судом про: стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 13 серпня 2012 року та до її повноліття. Після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_2 утворилася заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої, згідно із розрахунком від 14 грудня 2020 року за період з 13 серпня 2012 року по 14 грудня 2020 року, складає 122618,53 грн, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців;

довідку архіву правопорушень ПДР.

Згідно з оскаржуваною постановою суду, при розгляді справи ОСОБА_2 пояснив, що йому не було відомо про обмеження його у праві керування транспортним засобом, вищевказану постанову державного виконавця він не отримував.

Аналогічні пояснення ОСОБА_2 надав і при апеляційному розгляді, додавши, що він дізнався про вказане обмеження лише коли його зупинили працівники поліції.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена.

З такими висновками суду першої інстанції погодитись неможна, з огляду на таке.

Відповідно до положень ст.15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідальність за порушення цієї заборони передбачена ч.3 ст.126 КУпАП.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях особи складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Відповідно до положень ч.1 ст.9 та ст.10 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до цього протоколу матеріалів неможливо встановити, чи дійсно був обізнаний ОСОБА_2 про винесену державним виконавцем постанову ВП №45702353 від 14 грудня 2021 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом.

Висновок суду про протилежне ґрунтується на копіях матеріалів виконавчого провадження, які до протоколу не долучались та були витребувані, як вбачається з матеріалів справи, з власної ініціативи суду, що суперечить положенням ч.2 ст.251 КУпАП, та на що обґрунтовано звертає увагу захисник в апеляційній скарзі.

Більш того, висновок суду про те, що 04 січня 2021 року ОСОБА_2 отримав копію постанови державного виконавця, не підтверджуються самими матеріалами вказаного виконавчого провадження, у якому немає доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 дійсно отримав відповідне повідомлення.

Таким чином, будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 у будь-який спосіб був повідомлений про встановлення щодо нього тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом, матеріали справи не містять.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу і на те, що згідно з зазначеними матеріалами виконавчого провадження, ще до вирішення судом цієї справи постановою державного виконавця від 23 червня 2021 року скасовано тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві керування транспортними засобами, яке було встановлено Постановою державного виконавця від 14 грудня 2020 року (на яку міститься посилання в протоколі). Підставою скасування тимчасового обмеження стало те, що ОСОБА_2 офіційно працевлаштований водієм автотранспортних засобів у ПрАТ «ЗАТП 12329».

Отже, суд першої інстанції повно і всебічно не дослідив всі обставини справи та не перевірив їх доказами, та дійшов передчасного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому - підлягає скасуванню з закриттям провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 адвоката Лугового Б.В. задовольнити.

Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2021 року стосовно ОСОБА_2 за ч.3 ст.126 КУпАП, скасувати, провадження в справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 333/2913/21