Справа № 362/1795/21 Суддя в суді першої інст. - Сухарева О.В.
Провадження № 33/824/4171/2021 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2021 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.

за участі:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Лютого О.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Лютого О.В. на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Дослідницьке Васильківського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді І-ї інстанції, 30.03.2021 о 15 год. 35 хв. в Білоцерківському районі, с. Устимівка, вул. 8-го березня, 26 ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 110247, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, дуже розширені зіниці очей, підвищена жвавість та рухливість, неприродна блідість. Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, захисник Лютий О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить: поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважний причин; постанову суду першої інстанції скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова місцевого суду є передчасною, необґрунтованою, необ`єктивною та незаконною.

Зазначає, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , останнього було повідомлено про те, що він вважається затриманою особою, а відтак будь-які дії працівників поліції, спрямовані на проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, є незаконними вимогами. Стверджує, що відмова ОСОБА_1 було обумовлена саме тим, що він, будучи в якості затриманої особи, чекав на приїзд слідчо-оперативної групи.

Також, вказує, що відеофіксація з нагрудної камери поліцейського є уривчастою, а тому позбавляє можливості встановити дійсність події за участі ОСОБА_1 , а час, який є на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, відрізняється від часу, який зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення, та поясненнях свідків.

На думку захисника, суд першої інстанції однобічно та неповно розглянув матеріали справи щодо ОСОБА_1 , не врахував всіх доводів сторони захисту, що призвело до постановлення незаконного рішення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його представника, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя; права на апеляційне оскарження; реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на викладені в апеляційній скарзі обставини, вважаю за необхідне поновити адвокату Лютому О.В. строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні дані, які б спростовували наведені апелянтом підстави.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами з точки зору їх належності та допустимості, зокрема:

- протоколом серії ДПР18 № 511410 про адміністративне правопорушення від 30 березня 2021 року, яким зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому порядку в присутності двох свідків;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що вказані свідки події підтвердили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку;

- розпискою ОСОБА_1 від 30.03.2021, в якій він зобов`язався залишити транспортний засіб ЗАЗ 58159КК на місці зупинки до з`ясування обставин;

- направленням на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння до Білоцерківської міської лікарні № 4 від 30.03.2021;

- постановою серії БАВ № 133658 від 30.03.2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за керування транспортним засобом, у якого були відсутні передбачені конструкцією автомобіля захисні бризковики, чим порушив п. 31.4.7 е) ПДР України;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, де чітко і послідовно зафіксовано, що за кермом автомобіля ЗАЗ 581-59 КК перебував ОСОБА_1 , якого було зупинено працівниками поліції, котрі, діючи відповідно до вимог законодавства, в присутності двох свідків запропонували останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Однак ОСОБА_1 відмовився, пояснивши, що в цьому немає сенсу, оскільки він діабетик і знаходиться на інсуліні. Зміст відеозапису повністю відповідає фактичним обставинам, викладеним у протоколі.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про достатність вказаних доказів, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Суддею також враховано фактичні обставини справи, які знайшли своє підтвердження у вищевказаних доказах, і які свідчать про те, що 30.03.2021 о 15 год. 35 хв. в Білоцерківському районі, с. Устимівка, вул. 8-го березня, 26 ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 110247, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, дуже розширені зіниці очей, підвищена жвавість та рухливість, неприродна блідість. Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Положення п.4 розділу І цієї ж Інструкції визначають ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови та почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров`я уповноважена особа в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказує ознаки сп`яніння і дії водія, спрямовані на ухилення від огляду.

Апеляційний суд критично ставиться до доводів апеляційної скарги про те, що фактично ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, а лише хотів не залишати місце зупинки транспортного засобу до приїзду слідчо-оперативної групи, оскільки вони не спростовують фактичних даних, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та не спростовують висновків суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України.

Що стосується доводів захисника про те, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського є уривчастим та не дозволяє встановити дійсність події за участі ОСОБА_1 , то вони є необгрунтованими, оскільки даний відеозапис можливий для відтворення, та в сукупності з іншими, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами, дослідженими під час судового розгляду як в суді І-ї інстанції, вказує на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Всупереч доводам апеляційної скарги, суддя І-ї інстанції надав належну та об`єктивну оцінку всім доказам у справі, а також всебічно, повно та об`єктивно врахував обставини події, дійшовши вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР України.

Крім того, під час апеляційного розгляду не надано жодного доказу, який би спростовував винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть спростовувати доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наявності у справі належних та допустимих доказів, і не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави її скасування, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Лютому О.В. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко