Справа № 738/1157/21
№ провадження 3/738/461/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2021 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області у складі судді Парфененко О. Я., за участю секретаря судового засідання Зубкович Н. Ф., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi справу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої у АДРЕСА_1 , фізична особа-підприємець,

В С Т А Н О В И В:

10 вересня 2021 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 44-3 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ФОП ОСОБА_1 порушила санітарно-протиепідемічні правила і норми, передбачені пунктом 1, пунктом 2, пунктом 8, пунктом 9 Постанови КМУ від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», Постанову Головного державного санітарного лікаря України від 09 травня 2020 року № 17 «Про затвердження Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», а саме: під час проведення санітарно - епідеміологічного обстеження закладу торгівлі, належного ФОП ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 , 02 вересня 2021 року встановлено: непроведення температурного скринінгу перед початком роботи; відсутність на вході до закладу інформаційних матеріалів щодо профілактики COVID-19; не організоване місце для обробки рук відвідувачам спиртовмісним антисептиком, відсутність антисептика; рукомийник не забезпечений рідким милом, паперовими рушниками, антисептиком, урнами для використаних ЗІЗ та паперових рушників, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, просила закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статтей 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тобто при розгляді справи суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються наявними у справі доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до статті 252 КУпАП.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначає правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб.

Згідно зі статтями 1, 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Ні стаття 44-3 КУпАП, ні Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб» не встановлюють конкретних правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм під час дії карантину, адміністративних та медико-санітарних заходів, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб, обмежень прав фізичних і юридичних осіб та додаткових обов`язків.

Отже, стаття 44-3 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму статті 44-3 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушила пункти 1, 2, 8, 9 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 9 грудня 2020 р. № 1236 та Головного державного санітарного лікаря України «Про затвердження Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 17 від 09 травня 2020 року.

Натомість пунктами 1, 2, 8, 9 Постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 не передбачено будь-яких правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм для об`єктів торгівлі.

Окрім цього, суд вважає, що недотримання тимчасових рекомендацій, викладених у Постанові Головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09 травня 2020 року, не може тягти за собою відповідальність за статтею 44-3 КУпАП, оскільки вказаний акт не зареєстрований у порядку, передбаченому для нормативно правових актів, тому, з урахуванням положень статті 57 Конституції України, не є актом законодавства, яким встановлюються правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми.

Суд дійшов висновку, що обставини щодо суті адміністративного правопорушення у співвідношенні з порушеними нормативно-правовими актами, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, свідчать про те, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 44-3 КУпАП закрити, згідно з положеннями пункту 1 статті 247 КУпАП - у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 9, 251, 247, 294 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 44-3 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.Я. Парфененко