Дата документу 15.09.2021 Справа № 554/8738/21
№ 554/8740/21, № 554/8742/21
№ 554/8743/21, № 554/8744/21
Провадження: №3/554/2092/2021
№ 3/554/2093/2021, № 3/554/2094/2021
№ 3/554/2095/2021, № 3/554/2096/2021
П О С Т А Н О В А

( ПРОПОЗИЦІЇ ПРО УСУНЕННЯ ПРИЧИН ТА УМОВ,

ЩО СПРИЯЛИ ВЧИНЕННЮ

АДМІНІСТРАТИВНИХ ПРАВОПОРУШЕНЬ )

15 вересня 2021 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., за наслідками розгляду протоколів про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП і матеріалів справ, доданих до них, щодо ОСОБА_1 , які надійшли від Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області,-

в с т а н о в и в:

10 вересня 2021 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшли протоколи про адміністративні правопорушення, датовані 28 серпня 2021 року, серії ВАБ із № № 138517, 138515, 138516, 138519, 138518 відповідно, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 187 КУпАП, складені щодо ОСОБА_1 .

Постановами судді Октябрського районного суду м. Полтави було закрито справи щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП (судові справи: № 554/8738/21, провадження № 3/554/2092/2021; № 554/8740/21, провадження № 3/554/2093/2021; № 554/8742/21, провадження № 3/554/2094/2021; № 554/8743/21, провадження № 3/554/2095/2021; № 554/8744/21, провадження № 3/554/2096/2021).

Підставою для закриття справ являлось грубе порушення вимог КУпАП при складенні ініціаторами протоколів про адміністративні правопорушення та здійснення процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вказаних протоколів ОСОБА_1 22, 23, 24, 25 та 26 серпня 2021 року, близько 22 год 45 хв, 22 год 30 хв, 23 год 00 хв, 22 год 45 хв, 23 год 30 хв відповідно, був відсутній за місцем проживання, чим порушив правила перебування під адміністративним наглядом.

Згідно із чинним законодавством відповідальність за ч. 1 ст. 187 КУпАП настає за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); нереєстрація в органі Національної поліції.

Як встановлено судом, протоколи про вчинення адміністративного правопорушення мають суттєві недоліки, в них, зокрема, суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у частині 1 статті 187 КУпАП, оскільки не розкрито суть порушення відповідно до вимог закону, а лише констатовано факт його вчинення, що є недопустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, в протоколах фабула правопорушення викладена без зазначення того, що відносно порушника встановлено адміністративний нагляд і якщо так, то коли, які обмеження щодо нього встановлені та які із них він порушив, тобто не розкрита суть правопорушення.

В протоколах взагалі немає посилання на судове рішення, відповідно до якого щодо ОСОБА_1 встановлено адміністративний нагляд, тим самим не зазначено правових підстав, у зв`язку з якими останній повинен був дотримуватись тих чи інших покладених на нього обов`язків, і які саме він порушив, що за викладених обставин унеможливлює притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Водночас, у матеріалах справ відсутні будь-які докази фактів проведення перевірок дотримання адміністративного нагляду ініціатора складення протоколів. До матеріалів також не додано доказів відсутності особи за місцем проживання, крім безпідставних тверджень про це в самих протоколах.

Протоколи виконані нерозбірливим почерком, що позбавляє суд можливості зрозуміти його зміст, оформлені неохайно, всупереч Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 6 листопада 2015 року № 1376 та без додержання вимог, які зазначені в статті 256 КУпАП, що позбавляє суд можливості брати їх до уваги як докази по справі.

Всі зазначені протоколи складені в один день 28 серпня 2021 року. Як текст протоколів, так і доданих до них пояснень, аналогічні за змістом, кальковані по формі з відтворенням в них граматичних, орфографічних і стилістичних помилок. Підписи від імені особи, що притягається до відповідальності, в поясненнях та складених протоколах візуально відрізняються один від одного, що може свідчити про те, що вони виконані іншими особами, а не самим ОСОБА_1 .

Крім того, в протоколах зазначені неповні відомості про особу, не зазначені освіта, сімейний стан правопорушника, чи притягувався він раніше до відповідальності (адміністративної, кримінальної), документ, що посвідчує особу порушника, а також не зазначено РНОКПП порушника, що свідчить про не встановлення його особи, а отже і можливості перевірки причетності його до скоєного правопорушення та можливості виклику і явки до суду для розгляду справи.

Наведені процесуальні порушення носять системний, комплексний характер, оскільки не тільки цей, але й інші протоколи відносно згаданої особи складались з грубим порушенням вимог ст. ст. 254, 256 КУпАП.

Частиною 2 статті 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення.

Суд констатує, що ініціатором складення протоколів до них, на підтвердження вини ОСОБА_1 , не додано жодного доказу, який би об`єктивно вказував на факти невиконання покладених на нього обов`язків, що були виявлені протягом періоду перебування під адміністративним наглядом, окрім рапортів ініціатора складення протоколу та пояснень самого ОСОБА_1 , об`єктивність та відповідність дійсності яких у суду викликає сумнів.

Додані до протоколів ксерокопії постанови суду не засвідчені належним чином, в зв`язку з чим не можуть братися судом до уваги та розцінюватися як належні та допустимі докази по справі.

На підставі наведеного, зважаючи на відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, суд дійшов до висновку, що обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення ґрунтується на припущеннях, що є недопустимим відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України.

Крім того, ініціатором складення протоколів порушено вимоги ст. 254 КУпАП, оскільки вказані протоколи складено 28 серпня 2021 року, тоді як зазначені в них порушення мали місце 22, 23, 24, 25 та 26 серпня 2021 року відповідно, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно з ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності зі законом.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 2 ст. 254 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення визначені ст. 256 КУпАП.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Таким чином, встановлені судом дійсні обставини справи не узгоджуються із обвинуваченням, яке сформульовано у протоколах ВАБ № № 138517, 138515, 138516, 138519, 138518 від 28 серпня 2021 року. Фактично, ініціаторами складення вказаних протоколів сформульовано обвинувачення ОСОБА_1 у порушення правил адміністративного нагляду, а саме відсутність за місцем проживання, як мінімум протягом п`ятьох днів, без будь-яких доказів, більше того, всупереч долученим самим же працівником поліції доказам, серед яких, кальковані, однотипні пояснення особи, яка притягається до відповідальності, об`єктивність та відповідність дійсності яких у суду викликає обґрунтовані сумніви.

Означені вище суперечності та порушення призвели до закриття справ за вказаними протоколами про адміністративні правопорушення, оскільки суд в силу вимог закону не має права самостійно формулювати обвинувачення, пред`явлене особі, що узгоджується із практикою ЄСПЛ (справа «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року).

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 282 КУпАП орган (посадова особа), який розглядає справу, встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню адміністративного правопорушення, вносить у відповідний державний орган чи орган місцевого самоврядування, громадську організацію або посадовій особі пропозиції про вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження пропозиції повинно бути повідомлено орган (посадову особу), який вніс пропозицію.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування та при провадженні в справах про адміністративні правопорушення здійснює прокурор (ст. 36 КПК України, ст. 250 КУпАП).

Конституцією України встановлено, держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст. 3); в Україні визнається і діє принцип верховенства права (ст. 8); органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19).

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, підписана від імені України 09.11.1995, і Перший протокол до Конвенції, підписаний від імені України 19.12.1996, у м. Страсбурзі, ратифіковані Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у силу положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 10 ч.ч. 2, 4 ЦПК України є частиною національного законодавства, Конвенція, протоколи до неї та практика Європейського суду з прав людини застосовуються при розгляді справ як джерело права.

Держава повинна забезпечити правову визначеність у відповідних правовідносинах. Непропорційне, незбалансоване, з порушенням установлених законом вимог і меж втручання в право власності може мати ознаки свавільного та може за відповідних умов визнаватися наслідком неналежного врядування в розумінні положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції, рішень Європейського суду з прав людини у справах «Рисовський проти України», «Трегубенко проти України», «East/West Alliance Limited» проти України» і багатьох інших, такі втручання та правова невизначеність можуть за наявності для того підстав тягти відповідальність держави.

На виконання вимог Закону України «Про Національну поліцію», з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України було затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 року №1179 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 р. за № 1576/29706 Правила етичної поведінки поліцейських. Ці правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності,підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загально людських цінностей. Вони поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місце перебування. Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції. Ці Правила ґрунтуються на Конституції України, Законах України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції», інших законах України, актах Президента України. Під час прийняття на службу до поліції особу ознайомлюють з вимогами цих Правил. Поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема: верховенства права; дотримання прав і свобод людини; законності; відкритості та прозорості; політичної нейтральності; взаємодії з населенням на засадах партнерства; безперервності; справедливості, неупередженості та рівності.

Працівники поліції допустили порушення вищевказаних нормативних актів, а також порушення прав людини, що гарантовані Основним Законом України Конституцією, в якій пріоритетними є права людини та верховенства права, в зв`язку з чим суд вважає, що наявні усі правові підстави для винесення цієї постанови з відповідними пропозиціями в порядку ст. ст. 245, 282 КУпАП та направлення її суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли як порушенню закону працівниками поліції, так і особами, щодо яких була здійснена процедура притягнення їх до відповідальності за порушення закону.

Вважаю, що вказане ставлення уповноважених осіб до своїх службових обов`язків є неприпустимим.

Такі дії вказаних осіб у повному обсязі суперечать завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, що визначені у статті 245 КУпАП.

А тому, виявлені судом порушення не можуть залишатися поза увагою і потребують відповідного реагування шляхом винесення цієї постанови, яка має бути ефективним засобом дотримання законності, забезпечення судом захисту прав і свобод учасників процесу.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зажадати вжиття відповідних заходів реагування для недопущення порушення вимог процесуального законодавства, усунення подібних порушень в майбутньому, а також притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності, шляхом доведення інформації про виявлені порушення закону до відома начальника Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, начальника ГУНП в Полтавській області та керівника Полтавської окружної прокуратури шляхом винесення даної постанови, застосувавши загальні принципи верховенства права, невідворотності покарання та норми закону, що містить відповідний інститут судового реагування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 245, 282 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Про обставини, наведені в цій постанові, щодо фактів порушень закону працівниками РУП ГУНП в Полтавській області довести до відома керівництва Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та ГУНП в Полтавській області, а також керівника Полтавської окружної прокуратури - для реагування в межах повноважень.

Зобов`язати відповідних службових осіб про розгляд цієї постанови повідомити Октябрський районний суд м. Полтави протягом місяця з дня отримання копії даної постанови та роз`яснити, що залишення посадовою особою без розгляду постанови суду або невжиття заходів до усунення зазначених в ній порушень закону, а так само несвоєчасна відповідь на постанову суду тягне за собою адміністративну відповідальність визначену статтею 185-6 КУпАП.

Про вжиті керівництвом заходи протягом місяця з дня надходження цієї постанови повідомити Октябрський районний суд м. Полтави, який її постановив.

Копію постанови направити Полтавському РУП ГУНП в Полтавській області, Головному управлінню Національної поліції в Полтавській області, керівнику Полтавської окружної прокуратури.

Суддя А. Г. Савченко