Справа № 587/1192/21
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 вересня 2021 року суддя Сумського районного суду Сумської області Гончаренко Л.М., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від Відділення поліції № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого трактористом СТОВ «Вікторія»», ІПН НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №025360 19 червня 2021 року о 01 годині 12 хвилин в с. В.Сироватка вул. Макаренка, біля будинку 11 ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ» 2103 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкотест» №6810 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху і скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що дійсно 19 червня 2021 року близько 01 години він поїхав на заправку. Його зупинили працівники поліції, повідомили, що не горів номерний знак. Пропонували продути Драгер, він погодився, але його йому не надали, також погодився проїхати в медичний заклад, але на своєму автомобілі, на що працівники сказали ні, та склали протокол за відмову.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Друченко Т.В. підтримала позицію ОСОБА_1 та зазначила, що в матеріалах справи відсутні докази, на підтвердження того, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд за допомогою алкотесту Драгер та проїхати до медичному закладі. Відеозапис долучений до матеріалів справи є небезперервним, розбіжність між першим та другим відео близько- 15-20 хвилин. З першого відео видно, що ОСОБА_1 дмухає в пакет, драгер йому не надавали, погоджується їхати в медичний заклад, але на своєму автомобілі. Другий відеозапис не містить зображення, що це саме ОСОБА_1 , чутно лише голос, якогось чоловіка. Даний голос не належить ОСОБА_1 , а тому даний відеозапис не може бути взятий до уваги. Вважала, не має складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, покази свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП знайшла своє підтвердження, виходячи з наступного.
За частиною 1 статті 130 КУпАП до адміністративної відповідальності, зокрема, може бути притягнута особа, яка керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України та кореспондується в даному конкретному випадку з вимогами п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.
Не дивлячись на невизнання своєї вини самим ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними по справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 025360 від 19.06.2021 року, в якому викладено повні відомості щодо особи правопорушника, суть правопорушення, обставини, час та місце вчиненого правопорушення, посилання на відповідний пункт ПДР України та на частину статті та статтю, яка передбачає відповідальність за такі дії, міститься посилання на долучені до протоколу докази. Також, з протоколу вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено його про дату, час і місце судового розгляду складених відносно нього матеріалів(арк.с. 1).
Дослідженими судом матеріалами відео з нагрудних камер поліцейських, встановлено факт перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля, повідомлення працівниками поліції причини зупинки, а саме непідсвічений номерний знак, виявлення у нього працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, факт пропозиції пройти огляд на встановлення наявності чи відсутності алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Драгер» та в закладі охорони здоров`я. Також, з відео встановлено і відмову ОСОБА_1 від такого огляду (а.с. 2).
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 суду пояснила, що є колишньою дружиною брата ОСОБА_1 19 червня 2021 року ввечері вона поверталась з роботи та побачила ОСОБА_1 , який запропонував підвезти її, на що вона погодилась. Потім їх зупинили працівники поліції, вона сиділа в автомобілі весь час, розмову з працівниками поліції вона не чула. Вона вийшла з автомобіля вже тоді коли ОСОБА_1 вже підписував протокол про адміністративне правопорушення. Чи пропонували йому продути Драгер вона не знає, але чула як він погоджувався проїхати до медичного закладу на своєму авто. Це відбувалось, коли протокол вже складався. Вони склали протокол та сказали до побачення. Машину не вилучали, іншого водія, який б сів за руль не було. Під час перебування в автомобілі з ОСОБА_1 запаху алкоголю від нього не чула.
Щодо пояснень свідка ОСОБА_2 , вони не повністю узгоджуються з іншими доказами по справі, а також, як вона сама зазначає, вона перебувала в автомобілі і не чула, яка відбувалась розмова між поліцейськими та ОСОБА_1 , чула тільки розмову, коли вже він підписував протокол.
Що стосується пояснень ОСОБА_1 про те, що не він не відмовлявся продути Драгер та не відмовлявся проїхати до медичного закладу, а голос на другому відео не його, а належить іншому чоловіку, то суд розцінює такі твердження ОСОБА_1 , як неправдиві та намагання ухилитися від відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.
Доказів на підтвердження не допустимості відеозапису з нагрудних камер поліцією ОСОБА_1 не надано, а його посилання на те, що голос на відео йому не належить, та розбіжність між записами складає 15-20 хвилин, не може бути єдиною підставою для визнання його неналежним доказом.
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, доведена у повному обсязі.
Відповідно ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Дотримуючись вищевказаних вимог чинного законодавства суд, врахувавши характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки-дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, а також відомості про особу ОСОБА_1 , дійшов висновку, що достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 130, 250, 251, 283-285 Кодексу України про адміністративне правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.М. Гончаренко