Справа № 629/3590/21
Номер провадження 3/629/787/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2021 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Ткаченко О.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Лозівського РВП ГУНП в Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова Харківської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, -

встановив:

12.06.2021 о 20-25 год. ОСОБА_1 по вул.Суворова в м.Лозова Харківської області керував мопедом «Мустанг» без р/н, який належить ОСОБА_2 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому Законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

В судове засіданні ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП не визнав та просив закрити провадження у справі, посилаючись на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає обставинам справи та вимогам закону. Мопед не являється механічним транспортним засобом і його можливо прирівняти до велосипеду, а тому відповідно до п.2.1.а ПДР України він не повинен мати посвідчення на право керування даним транспортним засобом. Працівниками поліції не надано суду належних та допустимих доказів того, що ним дійсно було порушено вимоги ПДР України, що в подальшому стало підставою для перевірки його документів та притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. У протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським не зазначено які саме ознаки алкогольного сп`яніння були наявні у нього. У висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, не вказано норму вмісту алкоголю та чи відповідає вона нормі вмісту алкоголю в крові водія. Протокол про адміністративне правопорушення був складений поліцейським Левашовим О.В., тоді як огляд на стан сп`яніння був проведений ОСОБА_5 , що, на його думку, є незаконним. В протоколі не зазначено: який саме підпункт п.2.9. ПДР України, на думку поліцейських, він порушив, відомостей про заподіяння шкоди, якщо вона була завдана, про наявність відеозапису, результати огляду на стан сп`яніння та інформація про вчинення ним раніше інших правопорушень. Протокол про адміністративне правопорушення та постанова про накладення адміністративного стягнення від 12.06.2021 відносно нього були складені різними працівниками поліції. Крім цього, під час огляду на визначення стану сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» поліцейські не надавали сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. В акті огляду на стан сп`яніння не вказано дату та час його складання, а також поліцейськими не були роз`ясненні його права. Зазначає, що він не порушував ПДР, а тому зупинка поліцейськими біла незаконною і складання протоколу також є незаконним.

Відповідно до ст.268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Згідно п.3,11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 14 Закону України від 30 червня 1993 року №3353-XII «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Пунктом 2.9.а зазначених правил передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений: ст.266 КУпАП; Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 року за №1413/27858 (надалі Інструкція); Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 8 липня 2015 року №476, від 28 жовтня 2015 року №888 (надалі Порядок).

Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду (п.1).

Крім того, зазначений вище Порядок визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.

Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

За змістом ст.245,252 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280,283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

При розгляді справи суд керується вимогами ст.280 КУпАП, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обставини вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП підтверджуються наступними доказами:

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 згідно яких, 12.06.2021 о 20-55 год. вони були присутні під час проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального засобу «Драгер» водія мопеду ОСОБА_1 , результат якого склав 2,31‰, з чим водій ОСОБА_1 погодився;

- тестуванням на алкоголь до протоколу відносно ОСОБА_1 , за допомогою технічного засобу Драгер алкотест №6810, прилад ARCE-0174 принтер ARCC-5331, проведеного інспектором ОСОБА_6 12.06.2021 о 21-08 год. із результатом тесту склав 2,31‰, в якому міститься підпису особи, що тестують;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння складеного за результатами використанням спеціального технічного засобу Драгер алкотест №6810, за результатом якого у ОСОБА_1 було встановлено стан сп`яніння з показником 2,31‰, з яким останній погодився;

- переглянутим в судовому засіданні відеодиском з відеозаписом, з нагрудної камери поліцейського, з місця події від 12.06.2021, згідно якого ОСОБА_1 з пасажиром, керуючи по вул.Суворова в м.Лозова Харківської області, мопедом «Мустанг» без р/н, який належить ОСОБА_2 , був зупинений працівниками поліції, у зв`язку з тим, що керуючи мопедом виляв по дорозі. Останній зупинивши транспортний засіб, маючи нестійку ходу та нечітку вимову, повідомив працівників поліції, що алкогольні напої цього дня не вживав, вказаний транспортний засіб йому не належить, не зареєстрований і не має номерних знаків. Він водійські права не отримував та не має при собі паспорту громадянина України. Особа, яка їхала разом з ним та мопеді, повідомила поліцейським, що вони сьогодні пили пиво. Водій ОСОБА_1 , в присутності понятих, погодився пройти огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою спеціального засобу «Драгер», на місці події, результат якого склав 2,31‰, з чим водій ОСОБА_1 погодився та відмовився проходити огляд в закладі охорони здоров`я.

Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст.266 КУпАП.

Зі змісту ч.1,3 ст.266 КУпАП слідує, що оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Як вбачається з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння складеного за результатами використанням спеціального технічного засобу Драгер алкотест №6810, за результатом якого у ОСОБА_1 було встановлено стан сп`яніння з показником 2,31‰, з яким останній погодився, про що свідчить його підпис, а тому огляд в закладі охорони здоров`я не проводився та водій на його проведенні не заявляв.

Відповідно до п.2 Розділу І «Загальні положенні» Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п.3 Розділу І «Загальні положення» Інструкції визначені ознаки алкогольного сп`яніння, які дають підстави поліцейському вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, серед яких визначено порушення координації рухів (при керуванні транспортного засобу), які були виявлені поліцейським у особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , а тому були підстави для зупинки та проведення його огляду.

Відповідно до п.2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому при визначенні нормативного акту, що передбачає відповідальність за вчинене ОСОБА_1 правопорушення суд виходить з такого.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №18 від 19.12.2008 р., «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, при розгляді кримінальних та адміністративних справ зазначених категорій суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема, примітки до ст.286 КК, ч.7 ст.121 КУпАП,п.1.10ПДР.

Після прийняття вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України та внесення змін до неї ст.121 КУпАП неодноразово змінювалася, та станом на час розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, поняття «транспортні засоби» визначено у ч.12 ст.121 КУпАП, згідно якій під транспортними засобами слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

При цьому слід звернути увагу на те, що у примітці до ст.286 КК дещо по іншому визначене поняття транспортного засобу, а саме відповідно до неї під транспортними засобами слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби.

Відмінність полягає у тому, що ч.12 ст.121 КУпАП до транспортних засобів, окрім інших, віднесені інші транспортні засоби, а приміткою до ст.286 КК інші механічні транспортні засоби. Ці поняття не є тотожними, і кожне з них визначене у п.1.10. ПДР України.

Так, згідно п.1.10. ПДР механічний транспортний засіб це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна; цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. Тоді як транспортний засіб це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Отже, особливістю механічного транспортного засобу є приведення його в рух з допомогою двигуна, тоді як для транспортного засобу ця особливість не властива, це лише пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Тобто поняття «транспортний засіб» є більш широким ніж поняття «механічний транспортний засіб» та перше поняття охоплює друге. Відмінність механічного транспортного засобу від транспортного засобу полягає в обов`язковій наявності двигуна у першому або електродвигуна потужністю понад 3 кВт, і у необов`язковій його (їх) наявності у другому.

Виходячи з викладеного та з п.1.10. ПДР України, не всі транспортні засоби є механічними транспортними засобами, але всі механічні транспортні засоби є транспортними засобами, зокрема, велосипед та причіп є транспортними засобами, але не механічними.

Враховуючи, що до сфери регулювання ч.12 ст.121 КУпАП віднесені адміністративні правопорушення на транспорті, то саме її положення, а не положення примітки до ст.286 КК України слід застосувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , як спеціальної норми. А тому відповідальність за ст.130 КУпАП настає при описаних в її диспозиції обставин під час керування саме транспортних засобів в розумінні ч.12 ст.121 КУпАП.

Крім того, слід звернути увагу також на таке.

Відповідно до п.1.10. ПДР України, мопед це двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт. Цим же пунктом ПДР визначене поняття мотоциклу це двоколісний механічний транспортний засіб з боковим причепом або без нього, що має двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше; до мотоциклів прирівнюються моторолери, мотоколяски, триколісні та інші механічні транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг.

При цьому слід зазначити, що наведеним п.1.10. ПДР не визначено особливості конструкції цих транспортних засобів, а лише визначені обов`язкові їх ознаки для мопеду це двоколісність та двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт., для мотоциклу це двоколісність з боковим причепом або без нього та двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше, а для прирівняних до мотоциклів транспортних засобів це моторолери, мотоколяски, триколісні та інші механічні транспортні засоби (транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна), дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг. Саме тому при визначенні поняття мопеду та мотоциклу слід виходити саме з основних ознак, що наведені в цій нормі.

Таким чином, і мопед, і мотоцикл, і прирівняні до мотоциклів моторолери, мотоколяски, триколісні та інші механічні транспортні засоби (транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна), дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг, відносяться до транспортних засобів, і відрізняються лише робочим об`ємом та потужністю двигуна. Але об`єм та потужність двигуна при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, оскільки усі вони відносяться до транспортних засобів.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 керував мопедом, обладнаний двигуном (який, до речі, відповідно до п.1.10. ПДР України відноситься до транспортного засобу), то він керував транспортним засобом в розумінні ч.12 ст.121 КУпАП, а тому підпадає під регулювання ст.130 КУпАП.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 у його вчиненні.

Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що за обставинами події, які мали місце по вул.Суворова в м.Лозова Харківської області 12.06.2021 о 20-25 год. інспектором ВРПП Кемарським В.Є. винесено стосовно ОСОБА_1 постанову за ст.126 ч.2,121 ч.6 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом та експлуатація водієм транспортного засобу, без номерного знака, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. Данні про оскарження в судовому порядку вказаної постанови в матеріалах справи відсутні, а тому суд розцінює дані відомості як правдиві, які об`єктивно відповідають матеріалам справи та фактично події та обставинам вчинення адміністративного правопорушення, що мало місце і бере їх за основу.

Твердження ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях, що вищевказаний адміністративний протокол є наслідком неправомірних дій та був складений працівниками поліції з грубими порушеннями вимог чинного законодавства, є надуманими та безпідставними і такими, що направлені на введення суду в оману і до цих пояснень суд ставиться критично і не бере їх до уваги.

Оцінюючи в сукупності зібрані у справі докази вважаю, що наявні фактичні обставини достовірно підтверджують те, що ОСОБА_1 порушив, вимоги п.2.9а ПДР України, чим вчинив правопорушення передбачені ст.130 ч.1 КУпАП, що знайшло своє підтвердження під час розгляду справи.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст.130 ч.1 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Судом, під час розгляду справи були створені всі необхідні умови для забезпечення здійснення особою, що притягається до адміністративної відповідальності, наданих законом прав для всебічного та повного дослідження обставин справи.

При накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа ОСОБА_1 , ступінь його вини, майнове положення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а тому до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки правопорушник не отримував посвідчення водія.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Керуючись ст.ст.1,24,130 ч.1,266,284 КУпАП, -

постановив:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст.130 ч.1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень без позбавленням права керування транспортними засобами (одержувач коштів: ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/21081300, код за , банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), р/рUA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300).

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (одержувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/рUA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

На постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана апеляційна скарга в Харківській апеляційний суд через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Олександр ТКАЧЕНКО