Постанова

Іменем України

20 вересня 2021 року

м. Київ

провадження №33/824/3891/2021

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О.Ф.,

за участі представника Київської митниці Державної митної служби України - Юрківа Володимира Васильовича,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської митниці Державної митної служби України

на постанову Солом`янського районного суду м. Києва

в складі судді Українця В.В.

від 25 червня 2021 року

по справі №760/16517/21 Солом`янського районного суду м. Києва

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 471 Митного кодексу України,

громадянина Ізраїлю - ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Марокко, Африка, місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , місце роботи: приватний підприємець, паспорт громадянина Ізраїлю для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 24.06.2018, орган що видав «JERUSALEM»,

В С Т А Н О В И В:

28 травня 2021 року головним державним інспектором відділу оперативного реагування №2 управління протидії митним правопорушенням та контрабанді Київської митниці Держмитслужби Дейнеко О.В. складено протокол про порушення митних правил №1015/10000/21 про те, що громадянин Ізраїлю ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), 28.05.2021, о 09 год. 00 хв., в зоні митного контролю залу «Приліт», терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», на лінії спрощеного митного контролю «зеленого коридору», порушив встановлений Митним кодексом України (далі - МК України) порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, а саме обравши формою проходження митного контролю - проходження через «зелений коридор», перемістив товари на які законодавством України встановлено обмеження, тобто здійснив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 471 МК України.

В протоколі зазначено, що у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності виявлено 9 625,00 євро та 3056 доларів США, з яких виявлено та тимчасово вилучено на підставі ч. 3 ст 197 та ст. 511 МК України надлишок валюти у розмірі 2600 доларів США. Готівка переміщувалась без ознак приховування.

В протоколі опитування ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), від 28.05.2021 останній вказав, що він прибув до України в приватних цілях. Кошти, що ним ввозилися є його заробітною платою. Також визнав, що порушив митні правила за ознаками ст. 471 МК України, та вказав, що порушив не навмисно, а внаслідок незнання митного законодавства України. Вказано, що раніше не притягався до адміністративної відповідальності.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 25 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил, відповідальність за які передбачена ст. 471 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700,00 грн без конфіскації тимчасово вилучених грошових коштів у сумі 2600,00 доларів США.

Не погоджуючись з вказаною постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 25.06.2021 в частині повернення вилучених у ОСОБА_1 грошових коштів, Київською митницею Держмитслужби, через свого представника Захарова А.О., подано апеляційну скаргу, в якій представник посилався на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що суд першої інстанції при обґрунтуванні висновків щодо відсутності правових підстав для конфіскації тимчасово вилучених коштів, посилався на застосування положень ст. 1 протоколу №1 до Європейської Конвенції «З захисту прав і основних свобод людини» та вказав, що у разі застосування до ОСОБА_1 стягнення у вигляді конфіскації предмету порушення, на останнього буде покладено «індивідуальний надмірний тягар».

Разом з тим, суд першої інстанції не встановлював майновий стан порушника, не оцінював його щорічний дохід, рівень витрат. Судом не зазначено факт наявності на утриманні ОСОБА_1 малолітніх дітей чи інших утриманців, а також не взято до уваги, що ОСОБА_1 не позбавлений можливості продовжувати отримувати дохід, що вказує на передчасність висновків суду про покладення «індивідуального, надмірного тягара» на правопорушника.

Судом не взято до уваги, що співвідношення суми коштів, що були вилучені в ОСОБА_1 до загальної суми переміщуваних коштів складає майже як один до чотирьох.

За вказаних обставин просив скасувати постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 25.06.2021 в частині повернення ОСОБА_1 готівки у розмірі 2 600,00 доларів США та ухвалити в цій частині нову постанову про застосування конфіскації обмежених товарів - грошових коштів у сумі 2600,00 доларів США.

У судовому засіданні представник скаржника - Захаров А.О. надав пояснення, тотожні зазначеним в апеляційній скарзі, підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити з підстав наведених в ній.

Захисник Азолай Фернанда Іфраіма - Чугуєнко Д.В. у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.Крім того, у судовому засіданні захисник надав докази на спростування доводів апеляційної скарги.

Оскільки такі докази подано на спростування доводів апеляційної скарги, та для повного, всебічного з`ясування обставин справи, судом апеляційної інстанції долучено та досліджено дані докази.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_3 , який підтримав подану апеляційну скаргу за викладених у ній обставин, пояснення ОСОБА_4 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Повертаючи Азолай Фернанду Іфраіму вилучені відповідно до протоколу про порушення митних правил №1015/10000/21 від 28.05.2021 грошові кошти в сумі 2 600,00 доларів США суд виходив з того, що конфіскація грошових коштів призведе до покладення індивідуального та надмірного тягаря та буде непропорційною вчиненому правопорушенню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою представник Київської митниці Держмитслужби вказував, що суд першої інстанції дійшов такого висновку безпідставно, оскільки не перевірив майновий стан ОСОБА_1 , також не перевірив походження вилучених коштів.

На спростування доводів апеляційної скарги, в судовому засіданні, захисником надано докази, з офіційним перекладом з івриту на українську мову, щодо майнового стану ОСОБА_1 та походження коштів, а саме копія квитанції з банкомату банку «Меркантіль» від 28.06.2021, з якої вбачається що 17.05.2021 здійснено виведення коштів через банкомат у розмірі 20 000,00 шекелів, 18.05.2021здійснено виведення коштів через банкомат у розмірі 20 000,00 шекелів та 21.05.2021 здійснено виведення коштів через банкомат у розмірі 12 000,00 шекелів (а.с. 55-56); копія довідки про стан здоров`я (а.с. 58-59); також розрахункові відомості про заробітну плату з яких вбачається, що в березні 2021 року ОСОБА_1 отримав заробітну плату у розмірі 10 000,00 шекелів (а.с. 60-62), а за квітень та травень 2021 року по 12 000,00 шекелів відповідно (а.с. 63-68).

Згідно з даними архіву валютних курсів НБУ, курс ізраїльського шекелю, станом на дату складання протоколу, тобто 28.05.2021, становив 0,31 долар США з один шекель. Таким чином 52 000,00 х 0,31= 16 120,00 доларів США. Вказана сума є більшою за ту яку перевозив через митний кордон ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції, дослідивши та оцінивши надані докази, дійшов висновку, що надані докази спростовують доводи апеляційної скарги та підтверджують походження коштів ОСОБА_1 , його майновий стан.

Аналіз поданих доказів підтверджує, що переміщені через кордон кошти є заробітною платою ОСОБА_1 , яка була знята з банківського рахунку напередодні перетину кордону.

Крім того, як зазначено в протоколі та визнано учасниками в судовому засіданні переміщення коштів через митний кордон України відбувалось без ознак приховування.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що у разі застосування до ОСОБА_1 стягнення у вигляді конфіскації предмету порушення, на останнього буде покладено «індивідуальний надмірний тягар», є правильним та таким що відповідає принципу «справедливого балансу», закріпленому п. 2 ст. 1 протоколу №1 до Європейської Конвенції «З захисту прав і основних свобод людини».

В іншому доводи апеляційної скарги зводяться до доведення фату порушення ОСОБА_1 митних правил проходження «зеленого коридору». За обставин визнання судом першої інстанції ОСОБА_1 винним у порушенні митних правил та накладення на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700,00 грн, такі доводи не приймаються до уваги судом апеляційної інстанції.

Отже, суд першої інстанції при розгляді даної справи повною мірою дотримався вимог ст. 196, 197, 366, 458, 471, 527-529 МК України та ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283,294 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для застосування конфіскації.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови суду першої інстанції в частині повернення ОСОБА_1 у вилучених грошових коштів у сумі 2 600,00 доларів США.

На підставі викладеного та керуючись ст. 462, 471, 487, 526 МК України, ст. 289, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київської митниці Державної митної служби України - залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 25 червня 2021 року стосовно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ф. Мазурик