Справа № 331/5314/21
Провадження № 3/331/2143/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Кольц Д,М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення № ВП 34272597 від 17.09.2021 року, що надійшла з Олександрівського відділу Державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 183-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №ВП 34272597 від 17.09.2021 року на виконанні у старшого державного виконавця відділу Ружанської М.М. перебуває виконавче провадження №34272597 з примусового виконання виконавчого листа №2-1781/2011, виданого Василівським районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 грудня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку державного виконавця відділу заборгованість по сплаті аліментів склала 159191,80 грн. Станом на 01.05.2019 рік відомості про джерела отримання боржником заробітку (доходів) та сплату боржником аліментів відсутні, що підтверджується даними компетентних органів та інформацією, наданою стягувачем, зі слів якої боржником не сплачуються аліменти вже як сім місяців.

В судові засідання ОСОБА_1 13.10.2021, 17.11.2021, 30.11.2021, 09.12.2021 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки на адресу зазначену у протоколі. Крім того, 30.11.2021 року до суду з`явилася дружина особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності та надала довідку, про те, що ОСОБА_1 хворіє. Вказані обставини свідчать про обізнаність особи про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, відомості про час розгляду справи оприлюднені на офіційному сайті Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, який є загальнодоступним. При цьому ОСОБА_1 було достовірно відомо про наявність в суді справи про адміністративне правопорушення стосовно нього. Так, ОСОБА_1 був обізнаний щодо вищевказаної події, йому було повідомлено, у вчиненні якого адміністративного правопорушення йому висувається обвинувачення, тому, зважаючи на це, він мав реальну можливість та нагоду поцікавитись про стан та перебіг справи щодо нього або стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду.

Стаття 7 КУпАП України вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до Глави 21 КУпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Слід також відзначити, що і Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їх судового провадження.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 не виконує процесуального обов`язку щодо своєчасної явки до суду за викликом, не повідомляє про причини неявки, клопотань по відкладення розгляду справи із зазначенням причин неможливості розгляду справи не надає, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Частина перша ст. 183-1 передбачає відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З об`єктивної сторони вказане адміністративне правопорушення характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї.

При цьому, для утворення складу правопорушення є обов`язковим настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Адміністративна відповідальність за вчинення зазначеного правопорушення запроваджена Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів" та доповнення статтею 183-1 глави КУпАП, Закон України № 2234-VІІІ від 07 грудня 2017 року набрав чинності 06 лютого 2018 року.

Судом під час розгляду справи встановлено, що рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 28.12.2011 року постановлено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 грудня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 10.01.2012 року, виданий виконавчий лист.

Вищезазначене підтверджується копією виконавчого листа.

Постановою від 17.09.2012 року (ВП 34272597) відкрито виконавче провадження.

Розмір аліментів змінювався відповідно до вимог чинного законодавства у зв`язку із зміною мінімального гарантованого розміру аліментів, передбаченого Сімейним кодексом України.

Судом також досліджений розрахунок заборгованості зі сплати аліментів. Особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення у розрахунку зазначено заборгованість із травня 2014 року по серпень 2021 року на загальну суму159 191,80 грн..

Судом враховується, що постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2020 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за несплату аліментів за період з за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, листопад, грудень 2018 року, травень, липень, серпень, жовтень, листопад 2019 року, січень, лютий, березень, травень, червень, липень, серпень, вересень 2020 року.

ОСОБА_1 був притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, та відбув адміністративне стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк 150 годин.

Згідно положень ст. 61 Конституції України, Ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Таким чином, судом не враховуються дії особи, щодо несплати аліментів за період до вересня 2020 року .

Однак, суд звертає увагу на той факт, з жовтня 2020 року по дату складання протоколу ОСОБА_1 також не сплачував аліменти. Так, особою, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності не сплачено аліменти за, жовтень, листопад, грудень 2020 року, січень, лютий, квітень, травень, червень, липень, серпень 2021 року. За цей період ОСОБА_1 був внесений лише один платіж у березні 2021 року.

Отже, після притягнення особи до адміністративної відповідальності за несплату аліментів на утримання дитини, сукупний борг за аліментами, який утворилася після цієї дати, перевищує заборгованість за 6 місяців.

Таким чином, у суду не виникає сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, а саме несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, дані про особу правопорушника, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт у розмірі 150 годин.

Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 454 грн., сплата якого передбачена п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.183-1,221,276,279,283,284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.183-1 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок. (Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку (IBAN): UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Матеріали справи направити Запорізькій окружній прокуратурі Запорізької області для вирішення питання щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань в порядку ст. 214 КПК України.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.М. Кольц