Справа № 369/6925/21
Провадження № 3/369/6855/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

02.09.2021 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, при секретарі Ведмеденко Н. М., за участю прокурора Лукашенкка О. В., особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Левада Городоцького району Хмельницької області, громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 491, ОСОБА_1 , будучи директором Боярського академічного ліцею «Гармонія» Києво-Святошинської районної ради Київської області, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією згідно з пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону), на якого поширюється його дія, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону, вчинила дію в умовах реального конфлікту інтересів, підписавши наказ від 22 грудня 2020 року № 135-К «Про преміювання», щодо преміювання деяких працівників ліцею та її особисто на суму 18 800 (вісімнадцять тисяч вісімсот) грн, чим скоїла адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо доказів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, у зв`язку з чим просив суд накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції відповідної статті.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала повністю, повідомивши, що здійснила дане правопорушення через необізнаність законодавства, у вчиненому щиро розкаялася.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Санкцією частини 2 статті 172-7 КУпАП передбачено, що прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1 Закону та п. 2 Примітки до ст. 172-7 КУпАП, під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Так, відповідно до визначення, яке міститься в статті 1 Закону, приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Згідно з пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у п. 1 ч. 1 цієї статті, члени Ради Національного банку України (крім Голови Національного банку України), особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі;

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 81 ЦК України, юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до статей 167 та 169 ЦК України, держава та територіальні громади можуть створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, комунальні підприємства тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом. Таким чином, державні та комунальні підприємства та інші юридичні особи, які створені розпорядчим актом Президента України, органу державної влади або органу місцевого самоврядування, є юридичними особами публічного права.

Як вбачається з Статуту БАЛ «Гармонія», є закладом повної загальної середньої освіти ІІІ ступеня, який має в своїй структурі початкову школу заклад освіти І ступеня та гімназію заклад середньої освіти ІІ ступеня, утворений шляхом перейменування Боярського навчально-виховного комплексу «Гімназія загальноосвітня школа І ступеня» Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області і є його правонаступником (на підставі рішення Києво-Святошинської районної ради Київської області VІІ скликання від 20 грудня 2018 року № 534-332-VII).

Засновником Закладу є територіальні громади сіл, селищ, міст Києво-Святошинського району Київської області в особі Києво-Святошинської районної ради Київської області та підпорядковується Відділу освіти Києво-Святошинської РДА

Відповідно до Статуту БАЛ «Гармонія» уповноважений орган засновника реалізує делеговані йому повноваження через відділ освіти Києво-Святошинської РДА, є неприбутковим закладом освіти. Фінансування закладу здійснюється у визначеному чинним законодавством порядком. Тобто БАЛ «Гармонія» є юридичною особою публічного права, яка має самостійний баланс, рахунки в установах банків, рахунок в Управлінні Державної Казначейської служби України у Києво-Святошинському районі Київської області, штамп, печатку, ідентифікаційний код.

Згідно з пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», під посадовими особами юридичних осіб публічного права, насамперед комунальних та державних установ і підприємств слід розуміти осіб, які мають повноваження здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції.

Відповідно до ч. 3 ст. 65 Господарського кодексу України керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи.

Під посадовими особами юридичних осіб публічного права, насамперед комунальних та державних установ і підприємств, слід розуміти осіб, які мають повноваження здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції. Визначальним при цьому є обсяг повноважень відповідного працівника.

Так, адміністративно-господарські функції (обов`язки) це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в різному обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їхніх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) - це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ, організацій, структурних підрозділів, їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт.

Згідно з п. 8.7 Статуту безпосереднє керівництво закладом здійснює директор.

Так, відповідно до наказу відділу освіти Києво-Святошинської РДА Київської області від 13 грудня 2012 № 517-К/А «Про призначення ОСОБА_1 » останню призначено на посаду директора БАЛ «Гармонія», у подальшому наказом відділу освіти Києво-Святошинської РДА від 12 червня 2020 року № 81-к безстроковий трудовий договір із ОСОБА_1 , яка працює на посаді директора БАЛ «Гармонія» з 30 червня 2020 року припинено та укладено трудовий договір строком на 1 (один) календарний рік з 01 липня 2020 року до 30 червня 2021 року.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 941 від 20 травня 2021 року ОСОБА_1 , 22 грудня 2020 року, перебуваючи у приміщенні БАЛ «Гармонія» за адресою: Київська область, м. Боярка, вул. Седова, 7, маючи приватний майновий інтерес, а саме поліпшення свого матеріального стану, підписала наказ № 135-К «Про преміювання» щодо преміювання деяких працівників ліцею в тому числі і її особисто та, як наслідок, отримала премію у розмірі 18 800 грн, та в порушення ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила Києво-Святошинську районну державну адміністрацію Київської області (яка реорганізована шляхом приєднання до Бучанської РДА) про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час виконання зазначених повноважень щодо підписання вказаних вище наказів та вчинила дії та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП (вчинення дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172 - 7 КУпАП.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-7 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення у їх сукупності та поясненнями ОСОБА_1 .

Згідно з ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При призначенні стягнення правопорушнику суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність особи за адміністративне правопорушення щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Оцінюючи в сукупності дії ОСОБА_1 наслідки та ставлення останньої до вказаних дій, конкретні обставини вчиненого адміністративного правопорушення, з урахуванням даних що характеризують особу, яка визнала свою вину у вчиненому щиро розкаялася, правопорушення вчинила вперше, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в мінімальних межах санкції ч. 2 ст 172-7 КУпАП.

Керуючись ст. 40-1, 33-35, 172-7 ч. 2, 283, 284 ч. 1 п. 1, 289, 294 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення № 491 від 20 травня 2021 року) та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя І. А. Козак