ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2021 Справа №607/21511/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Гуменний П.П., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючої,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №732966 від 16 листопада 2021 року, 15 жовтня 2021 року близько 13.00 год. ОСОБА_1 , за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свекрухи ОСОБА_2 , 1940 р.н., під час якого виражалася в її бік грубою нецензурною лайкою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, водночас повідомила про те, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, оскільки жодного правопорушення не вчиняла, ініціатором конфліктів є саме ОСОБА_2 , яка зловживає алкогольними напоями.

Судом вживалися заходи для забезпечення явки ОСОБА_2 в судове засідання, підтвердженням чого є наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, проте остання в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, з наступних міркувань.

Суд, у відповідності до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ознаками ч.1 ст.173-2 КУпАП, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №732966 від 16 листопада 2021 року, до матеріалів справи долучено: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію у ОСОБА_2 , що датований 18 жовтня 2021 року; письмові пояснення ОСОБА_2 від 18 жовтня 2021 року.

Ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Разом із тим, у відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

В порушення вимог ст. ст. 251, 256 КУпАП, з наявних матеріалів справи вбачається, що будь-яких доказів, які б вказували на вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 не надано. При цьому, письмова заява та письмові пояснення ОСОБА_2 , що наявні в матеріалах справи, без допиту останньої в судовому засіданні, з приводу обставин, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №732966 від 16 листопада 2021 року, не можуть оцінюватися судом, як докази наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Таким чином, матеріалами справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не підтверджується факт вчинення домашнього насильства останньою відносно ОСОБА_2 , тому суд не може погодитися з висновками інспектора поліції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому вважає, що провадження в адміністративній справі стосовно неї слід закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 173-2, 247, 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити в зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя П.П. Гуменний