ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2021 Справа №607/11534/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №474368 від 16 червня 2021 року, 16 червня 2021 року о 12 год. 30 хв. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у громадському місці біля «Залізничного вокзалу» по вул. Привокзальний Майдан, 1 у м. Тернополі, висловлювався нецензурною лайкою, чим порушував громадський порядок та спокій громадян.

У судове засідання призначене на 15 липня 2021 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення рекомендованого повідомлення за адресою місця реєстрації та опублікування оголошення про виклик до суду на сайті судової влади. Про причини неявки суду не повідомив.

У зв`язку з неявкою ОСОБА_1 , розгляд справи було відкладено на 05 серпня 2021 року.

До ОСОБА_1 у вказане судове засідання застосовано привід.

У судове засідання 05 серпня 2021 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення рекомендованого повідомлення за адресою місця реєстрації та опублікування оголошення про виклик до суду на сайті судової влади. Про причини неявки суду не повідомив та працівниками поліції останній доставлений не був.

Як вбачається з рапорту дільничного офіцера поліції Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції Дзеник Р. від 06 серпня 2021 року, в ході виконання постанови про привід ОСОБА_1 було здійснено відвідування адреси його проживання АДРЕСА_1 , однак дверей ніхто не відчинив. В ході спілкування з сусідами стало відомо, що останні протягом тривалого часу ОСОБА_1 не бачили.

У зв`язку з неявкою ОСОБА_1 , розгляд справи було відкладено на 06 вересня 2021 року.

До ОСОБА_1 у вказане судове засідання застосовано привід.

У судове засідання 06 вересня 2021 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення рекомендованого повідомлення за адресою місця реєстрації та опублікування оголошення про виклик до суду на сайті судової влади. Про причини неявки суду не повідомив та працівниками поліції останній доставлений не був.

У зв`язку з неявкою ОСОБА_1 , розгляд справи було відкладено на 15 вересня 2021 року.

У судове засідання 15 вересня 2021 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення рекомендованого повідомлення за адресою місця реєстрації та опублікування оголошення про виклик до суду на сайті судової влади. Про причини неявки суду не повідомив та працівниками поліції останній доставлений не був.

Таким чином, судом вживалися заходи з метою виклику ОСОБА_1 в судові засідання, шляхом направлення рекомендованого повідомлення за адресою місця реєстрації та опублікування оголошення про виклик до суду на сайті судової влади.

Однак, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та заяви про відкладення розгляду справи не подавав.

З врахування вищенаведених обставин, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1 .

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Так, проявом хуліганських дій є будь- які протиправні дії, спрямовані на порушення громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потреба суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складається у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки громадського порядку та громадської безпеки.

Об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння, як нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян, інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії..

ОСОБА_2 розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері. Це може бути: хапання за одяг, насильницьке утримання за руки, демонстративне зривання головного убору, тощо. Для всіх цих випадків характерним є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення нав`язати свою волю, а точніше свавілля.

Суб`єктивна сторона правопорушення дрібне хуліганство, характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол, у якому, відповідно до ст. 256 цього кодексу, зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №474368 від 16 червня 2021 року, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він 16 червня 2021 року о 12 год. 30 хв., перебував в стані алкогольного сп`яніння у громадському місці біля «Залізничного вокзалу» по вул. Привокзальний Майдан, 1 у м. Тернополі та висловлювався нецензурною лайкою, чим порушував громадський порядок та спокій громадян.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі працівниками поліції долучено:

-рапорт ДОП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області рядового поліції Дзеник Р. від 16 червня 2021 року;

-відеоматеріали CD-диску;

-письмові поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 16 червня 2021 року, з яких вбачається, що вони були запрошені працівниками поліції при складенні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки останній відмовився його підписувати, перебував в стані алкогольного сп`яніння та виражався нецензурною лайкою.

З оглянутих судом відеоматеріалів не встановлено, що на останніх зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства. На вказаних відеозаписах зафіксовано особу, яка перебуває у приміщенні та висловлюється нецензурною лайкою.

Суд не приймає до уваги вказаний відеозапис, оскільки останній в силу вимог ст. 251 КУпАП не є належним та допустимим доказом, оскільки не містить будь-якої інформації щодо дати, часу та місця його здійснення, відсутня ідентифікація особи.

Більше того, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про долучення будь-яких відеоматеріалів. Із вказаних відеоматеріалів не встановлено на який технічний пристрій вони здійснені.

Щодо письмових пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 16 червня 2021 року, суд зазначає, що з їх змісту не встановлено, що ОСОБА_1 16 червня 2021 року о 12 год. 30 хв., перебуваючи у громадському місці біля «Залізничного вокзалу» по вул. Привокзальний Майдан, 1 у м. Тернополі, висловлювався нецензурною лайкою.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №474368 від 16 червня 2021 року у графі «Свідки» зазначено, що свідки відсутні, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначені як поняті.

Таким чином, суд не приймає до уваги вказані письмові пояснення, як належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства.

Щодо рапорту ДОП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області рядового поліції Дзеник Р. від 16 червня 2021 року, суд зазначає, що він не є належним та допустимим доказом, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Будь-які інші докази в матеріалах справи відсутні.

Відтак, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

В силу вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За вказаних обставин судом встановлено, що беззаперечні докази вини ОСОБА_1 у вчинені ним дій, передбачених ст. 173 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 173, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяІ. М. Черніцька