Справа № 464/7024/21 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О.
Провадження № 33/811/1643/21 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Назаркевича С.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Назаркевича С.М. на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2021 року,

встановив:

постановою Сихівського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 гривень судового збору.

Згідно з протоколом серії ААБ №284675 від 22.09.2021, 29 липня 2021 року о 18:40 год по вулиці Хуторівка, 5 у місті Львові, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по смузі призначеній для маршрутних транспортних засобів, проявив неуважність до дорожньої обстановки при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу разом із велосипедною доріжкою, на якій рухався електросамокат «Bolt», не зупинився, щоб дати змогу завершити проїзд електросамокату під керуванням ОСОБА_2 та здійснив на нього наїзд. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль та електросамокат отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги пунктів 2.3б, 18.1 ПДР України.

Не погоджуючись з даною постановою захисник ОСОБА_1 - адвокат Назаркевич С.М. подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин. Оскаржувану постанову змінити в частині накладення адміністративного стягнення, застосувавши до ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень. В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування покликається на те, що суд першої інстанції застосував до ОСОБА_4 надто суворий вид адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Зазначає, що суд належним чином не обґрунтував прийняте рішення, не врахував дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність і відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

Вказує, що ОСОБА_1 є пенсіонером, отримує невелику пенсію й вимушений підзаробляти таксуючи, тому позбавлення права керування та поставить його сім`ю у скрутне матеріальне становище та позбавить можливості заробляти кошти.

Зазначає, що суд не врахував характеру вчиненого правопорушення, оскільки згідно з письмовими поясненням свідка ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_2 рухався на великій швидкості й не переконавшись у безпеці свого маневру почав рух по пішохідному переході, тому на думку захисника, дії потерпілого також сприяли виникненню ДТП.

Також звертає увагу, що потерпілий зможе в повній мірі отримати відшкодування завданої шкоди, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована.

Зазначає, що з врахуванням конкретних обставин справи, особи ОСОБА_1 , який щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, є пенсіонером, застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення керування транспортним засобом є надто суворим, а тому таке слід змінити та обрати стягнення у виді штрафу.

Заслухавши ОСОБА_1 , та його захисника Назаркевича С.М., які підтримали подану апеляційну скаргу і, з викладених у ній мотивів, просять постанову Сихівського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2021 року змінити в частині накладення стягнення у виді позбавлення права керування на накладення штрафу, розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Цих вимог Закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, не дотримався.

Надавши належну правову оцінку обставинам справи та правильно кваліфікувавши дії особи, що притягується до адміністративної відповідальності, місцевий суд не дотримався положень КУпАП, обираючи правопорушнику адміністративне стягнення.

Санкція ст.124 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та обставини що обтяжують та пом`якшують відповідальність

При цьому, з урахуванням наведених вище обставин, за наявності в санкції ст.124 КУпАП альтернативного більш м`якого виду стягнення у виді штрафу, суд обрав найбільш суворий вид стягнення, передбачений санкцією статті.

Такий висновок суду першої інстанції щодо обраного до правопорушника адміністративного стягнення вважаю безпідставним та необґрунтованим.

Під час розгляду апеляційної скарги, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 долучено до матеріалів справи розписку від потерпілого ОСОБА_2 , який зазначив, що він отримав від ОСОБА_1 відшкодування моральної компенсації у розмірі 5 000 грн., претензій до останнього немає та не заперечує щодо застосування до ОСОБА_1 покарання у виді штрафу.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Позбавивши ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції, обрав адміністративне стягнення, яке за своїм видом є явно несправедливим через суворість.

Зокрема, місцевим судом, в порушення вимог ст.33 КУпАП, належним чином не враховано характеру вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, внаслідок неповноти судового розгляду, суд не врахував належним чином, особу порушника, який є пенсіонером, отримує невелику пенсію, дружина також являється пенсіонером, тому позбавлення права керування поставить його сім`ю у скрутне матеріальне становище так як позбавить можливості забезпечувати потреби сім`ї, відсутність обставин, що обтяжують покарання, визнання вини і щире розкаяння останнього.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку, що постанову суду першої інстанції, в частині накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, необхідно змінити та обрати йому стягнення у виді штрафу, в межах санкції ст.124 КУпАП, оскільки стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є таким, що не відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, внаслідок суворості.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокату Назаркевич С.М. строк на апеляційне оскарження постанови Сихівського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2021 року.

Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_1 , в частині накладення адміністративного стягнення, змінити.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В решті постанову Сихівського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич