ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2021 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва О.В. Домарєв, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

07.11.2021 року приблизно о 21 год. 55 хв. по вул. Старобориспільській в м. Києві, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції, які виявили у водія ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода. Від проходження огляду у встановленому порядку на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, проте надав письмове клопотання з проханням відкласти розгляд справи у зв`язку із хворобою. Розглянувши дане клопотання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення з наступних причин.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини - в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). Обговорюючи доцільність задоволення клопотання ОСОБА_1 , суд враховує, що до клопотання не було додано документів, які б свідчили про поважність причин неявки в судове засідання, зокрема довідки про наявність конкретного захворювання, яке б перешкоджало заявнику брати участь у судовому засіданні. Крім того, суд ураховує, що ОСОБА_1 особисто з`явився до суду за день до запланованої дати судового засідання та подав заяву про відкладення розгляду справи, що свідчить про те, що хвороба не заважала ОСОБА_1 безпосередньо з`явитись до суду. Таким чином, з урахуванням відсутності документів, які б підтверджували наявність у ОСОБА_1 будь- якої хвороби, та з урахуванням положень ст. 268 КУпАП, відповідно до якої неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність, та позиції Європейського суду, який наголосив, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає, що відсутні підстави для відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних в матеріалах справи доказів, які вважає достатніми для ухвалення рішення у справі.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши протокол серії ААД № 215261 від 07.11.2021 р. /а.с.1/, пояснення свідків, які засвідчили факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння /а.с.2/, направлення на огляд водія /а.с.3/, відеозапис з нагрудних камер поліцейських /а.с.5/, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 відмовився пройти у встановленому порядку огляд на стан сп`яніння всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України. При цьому дослідженням відеозапису з нагрудних камер поліцейських судом було встановлено, що працівниками поліції водію ОСОБА_1 було повідомлено про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан cп`яніння за допомогою газоаналізатора, на що ОСОБА_1 спочатку погодився, але в подальшому відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, після чого поліцейські запропонували пройти водію огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, але ОСОБА_1 також відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, що підтверджує наявність в діях водія ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п. 2.5 ПДР України. Також на відеозаписі вбачається у ОСОБА_1 така ознака алкогольного сп`яніння як нестійка хода.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, та про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» - у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн., який також підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Керуючись ст. ст. 130 ч.1,251,252, 268,283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн. на користь держави.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Домарєв