Провадження № 33/811/1877/21 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 03 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 грн 00 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 , керуючи автотранспортним засобом "Сеат", д.н.з. НОМЕР_1 , 25.10.2021 о 00 год 35 хв на вул. Дж. Вашингтона, 21А у м. Львові, перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.п. 2.9 а ПДР України.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 03 грудня 2021 року скасувати, винести нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та належним чином необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Вказує на те, що відсутнє відео моменту порушення правил дорожнього руху, зупинки транспортного засобу та поведінки працівників поліції, а саме силового витягування його з пасажирського сидіння, хоча саме цей епізод був зафіксований на відеореєстратор патрульного автомобіля і був йому продемонстрований, проте не долучений до матеріалів справи.

Зазначає, що судом першої інстанції не надано оцінки відеоматеріалам, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення та не допитано безпосередньо в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 .

Також звертає увагу на те, що судом першої інстанції не наведено доказів, які би підтвердили факт керування ним транспортного засобу, що відповідно до п.27 ППВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи вирішуючи дану справу, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги зазначених вище норм, та положень ст.ст. 245, 252 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП визначено порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Зокрема, цією статтею визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зазначені вище положення кореспондуються з положеннями «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (надалі Інструкція) та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (надалі Порядок).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 273587 від 25.10.2021 водій ОСОБА_1 25.10.2021 о 00:35 год, на вул. Дж. Вашингтона, 21А у м. Львові, керував т.з. "SEAT IBIZA", д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Драгер ARJL-0260" в присутності двох свідків, результат огляду позитивний 0.34 проміле. Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проте, як вбачається у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 273587 від 25.10.2021(а.с.3) наявні виправлення, що категорично заборонено чинним законодавством, зокрема Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395.

Окрім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 273587 від 25.10.2021 відсутній підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про ознайомлення з протоколом та отримання копії протоколу та зазначено, про те, що останній відмовився від підпису.

При цьому, у графі "пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення" ОСОБА_1 зазначив, що з даним протоколом не згідний, що поряд з іншими доказами на порушення вимог ст. 266 КУпАП, схиляє суд до висновку про недопустимість наданих доказів вини ОСОБА_1 та недійсність огляду.

За приписами пункту 7 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції» (затвердженої спільним наказом МОЗ МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається, до протоколу про адміністративне правопорушення долучені роздруковані квитанції про результат проведення тесту на приладі «Драгер» від 25.10.2021 (а.с.1), з яких слідує, що ОСОБА_1 проходив огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер. Поряд з цим, слід відмітити, що в роздрукованій квитанції про результат проведення тесту на приладі «Драгер», відсутній власноручний підпис ОСОБА_1 , що є свідченням того, що він не згідний із результатами проведеного огляду.

Тобто ОСОБА_1 не погодився з результатами його огляду, проведеного поліцейським, однак незважаючи на це, поліцейський, в порушення вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП та п.7 Розділу І вищезазначеної Інструкції, не направив ОСОБА_1 до відповідного закладу охорони здоров`я для проведення його огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, оскільки після незгоди ОСОБА_1 з результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, працівниками поліції, в порушення процедури проведення огляду водія на стан сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП та вищевказаною Інструкцією, такий огляд не було забезпечено в закладі охорони здоров`я, а тому з урахуванням положень ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведеного поліцейським, слід вважати недійсним.

В матеріалах справи наявний акт огляду (а.с.6), в якому міститься відповідна графа, підпис в якій засвідчує, що особа, яка проходила огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу повністю погодилась чи не погодилась з встановленими результатами. Однак, підпису ОСОБА_1 у відповідній графі акту немає та зазначено, про те, що останній відмовився від підпису, в акті зазначені свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , якими і підписано акт огляду.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису події, огляд був проведений о 02:43 год, тоді як згідно протоколу про адміністративне правопорушення підстави для проведення огляду ОСОБА_1 виникли о 00:35 год., тобто понад 2 годин з моменту встановлення підстав для здійснення огляду, що відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП є підставою для визнання результатів огляду недійсними.

Окрім цього, як вбачається з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції (а.с.5) відсутній момент руху транспортного засобу під керування ОСОБА_1 . Так, відеозапис містить відомості лише про події, які мали місце біля припаркованого транспортного засобу і ним не зафіксовано моменту зупинки автомобіля.

На зазначені не узгодженості місцевий суд уваги не звернув та визнав вину ОСОБА_1 доведеною, при цьому, не перевіривши належним чином докази, які містяться у матеріалах справи, а також щодо дотримання процедури огляду, передбаченої ст. 266 КУпАП.

З урахуванням наведеного, як встановлено апеляційним судом, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у зв`язку з чим апеляційний суд дійшов висновку, що огляд на стан сп`яніння було проведено з істотними порушеннями, що є підставою для визнання огляду на стан сп`яніння недійсним.

Отже, доводи ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції вважає такими, що знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду та заслуговують на увагу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи допущені працівниками поліції порушення під час проведення процедури огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння, які залишились поза увагою суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що в даному випадку (через порушення процедури проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння), такий огляд водія на визначення стану алкогольного сп`яніння, у відповідності до ст. 266 КУпАП, є недійсним, у зв`язку із чим у діях ОСОБА_1 відсутні порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Щодо інших відомостей наявних у матеріалах справи, то такі у своїй сукупності не дають підстав вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на те, що в матеріалах справи не містяться жодного іншого належного й допустимого доказу на підтвердження поза розумним сумнівом факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та керування в такому стані транспортним засобом, всі сумніви щодо доведеності вини останнього тлумачаться на його користь.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи вищезазначене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю складу цього адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 03 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Романюк М.Ф.