Красилівський районний суд Хмельницької області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 677/1447/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2021 м.Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Вознюк Р.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, утриманців не має, непрацюючого,

- за ч. 4 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №163391 від 20.082021 ОСОБА_1 ставиться у вину, що він 20.08.2021 року о 01 год.49 хв. в с. Великі Орлинці Хмельницького району по вул. Зарічній, 86, вживав алкогольне пиво після дорожньо транспортної пригоди з його участю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.10є ПДР, за що передбачена відповідальність ч.4 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, повідомив, що 20.08.2021 приїхав в ОСОБА_2 з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , де купив пива та збирався додому. ОСОБА_5 почав його ображати. Стверджує, що сів в машину, завів двигун, після чого ОСОБА_5 разом з друзями почав стукати по машині, розбили вікна, він поїхав додому, де випив пляшку пива, через 15 хвилин приїхала поліція.

Судом неодноразово викликались в судове засідання поліцейський ОСОБА_6 та свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які до суду не з`явилися.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху , затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.10 (є) ПДР України, відповідно до якого у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі ( крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідно до ПДР дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

За порушення вимог пункту 2.10 «є» ПДР України, передбачена відповідальність за частиною 4 статті 130 КУпАП.

Частина 4 статті 130 КУпАП встановлює відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Як вбачається зі змісту вказаної норми, обов`язковою умовою для притягнення особи до відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП є причетність особи, яка вживає алкоголь, наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги, лікарські препарати, до дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до виписаних у ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей, а матеріали справи не містять будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів виникнення дорожньо-транспортної пригоди, як і доказів причетності до дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 .

Долучений до протоколу відеозапис також не містить таких відомостей. На відеозаписі працівник поліції стверджує, що їм надійшло повідомлення, що ОСОБА_1 будучи причетним до наїзду на пішохода покинув місце ДТП, разом з тим вказані відомості будь-якими доказами в матеріалах справи не відтворено, схеми ДТП до матеріалів справи не підтверджені.

Таким чином суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, адже матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_1 вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди до якої був причетний, до проведення уповноваженою особою огляду ОСОБА_1 з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як зазначено у статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію, зокрема у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, згідно якої «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви стосовно доведеності вини ОСОБА_1 трактуються на його користь.

В силу п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів причетності ОСОБА_1 до дорожньо-транспортної пригоди, в його діях відсутнє порушення п.п. «є» п. 2.10. ПДР України, а тому суд доходить висновку про відсутність події адміністративного правопорушення, а провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247 ст. 283, ст. 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Красилівський районний суд Хмельницької області.

Суддя Р. В. Вознюк