Справа №: 148/934/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Саламаха О.В. розглянув матеріали, що надійшли з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Вінницькій області та з Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч. 1 ст. 130КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення серії БД № 232195 від 22.05.2021 та серії ДПР 18 № 099195 від 22.05.2021, водій ОСОБА_2 22.05.2021 о 03:10 год. та 22.05.2021 о 09:45 год., по вул. М. Леонтовича, м. Тульчин, керував транспортним засобом «Hyundai i30» державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів, виражене тремтіння рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку правопорушник відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, однак підтвердив, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки працівники поліції були без масок та рукавичок.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні надав суду пояснення, згідно яких водій ОСОБА_2 напевно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, так як свідок не чітко невпевнений про відмову водія на проходження огляду, бо близько не підходив до нього, оскільки на місці зупинки транспортного засобу була конфліктна ситуація.

Свідок ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, хоча своєчасно та належним чином, повідомлялась про дату і місце розгляду справи, однак на адресу суду повернулось повідомлення про те, що адресат не проживає за вказаною адресою.

Також, ОСОБА_2 подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, яке мотивує тим, що в протоколі серії БД № 232195 від 22.05.2021, не зазначено суті правопорушення, які саме дії інкримінують чи керування в стані алкогольного сп`яніння, чи відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому законом порядку огляду на визначення стану сп`яніння та вважає, що відмова від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУПАП, а є підставою для направлення водія для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. І лише відмова водія від огляду на стан сп`янінняв закладі охорони здоров`я, є підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, особа яка притягується до адміністративної відповідальності, зазначає, що від керування транспортного засобу його не відсторонили. Тимчасового затримання транспортного засобу шляхом блокування або відправки його на спеціальний майданчик не відбулося, однак в рапорті від 22.05.2021 року (a/c 6) поліцейським зазначено протилежне - про відсторонення останнього від керування транспортним засобом, та вважає, що все це є доказами того, що у стані сп`яніння він не знаходився.

Разом з тим, при ознайомленні з матеріалами справи, ОСОБА_2 встановив, що до справи додано оптичний диск, який є недопустимим доказом, а також вважає, що недопустимим доказом є пояснення свідків, так як вони є завчасно надруковані.

Відносно протоколу серії ДПР 18 № 099195 від 22.05.2021, останній вважає, що запис відеокамери не є належним доказом при відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та зазначає, що у даному випадку поліцейськими не дотримано вимог чинного законодавства та відповідного документального оформлення, оскільки відмова водія на відеозапис, не є відмовою в розумінні КУпАП та спільного наказу МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.

На місці події, ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду за допомогою «Драгера», оскільки поліцейський був, без захисних засобів.

Також, в даному випадку не доведено належними доказами керування мною транспортним засобом, що він заперечує, у зв`язку із тим, що поліцейський підійшов до автомобіля, в якому останній лише сидів, а не керував.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протоколи про вчинення адміністративних правопорушень (а.с. 2, 3; 2), пояснення (а.с. 4), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), оптичні диски з відеозаписами (а.с. 4, 7), направлення на огляд водія (а.с. 5), рапорт (а.с. 6), довідку про наявність інформації про посвідчення водія (а.с. 6), клопотання (а.с. 22-24), суд встановив наступне.

Пункт 1.3 ПДР України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.9 ПДР України, встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 статті 130 КУпАП, встановлено відповідальність за відмову осіб, які керують транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушенняє охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності дост. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При розгляді справи суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 за № 14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

За приписами п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я і Міністерства внутрішніх справ за №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція №1452/735 від 09.11.2015), п. 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 (далі Інструкція № 1395 від 07.11.2015), огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Згідно п. 8, 12, ІІ розділу «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів», Інструкції №1452/735 від 09.11.2015, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні, ухваленому 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до долученого до матеріалів справи технічного запису з нагрудної камери працівника поліції та дослідженого у судовому засіданні, працівники поліції, після відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, пропонували доставити його в медичний заклад охорони здоров`я, на що порушник відмовився в присутності двох свідків, також в матеріалах справи наявне «направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Таким чином, наявними матеріалами справи та відеозаписом доведена винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, атому у задоволенні клопотання ОСОБА_2 щодо закриття провадження у справі, слід відмовити.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколах про адміністративні правопорушення та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відтак, з врахуванням вимог ст. 33 - 35 цього ж Кодексу, беручи до уваги, характер вчиненого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ступінь вини, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, суд приходить до висновку про необхідність застосування стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Даний вид адміністративного стягнення згідно ст. 23 КУпАП буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яке досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Частиною 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Оскільки, з 01.01.2021 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2270 грн., тому вважаю за необхідне, що з правопорушника підлягає стягненню 454 грн. судового збору в прибуток держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, 283, 287, 289 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього стягненняу виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , на рахунок UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету 22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), на користь держави суму судового збору 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області О.В. Саламаха