ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/5261/21 Головуючий в 1 інст.Калюжна В.В.
Провадження №33/807/557/21 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.44-3КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ), його захисника адвоката Зінченка М.В. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою захисника останнього - адвоката Зінченка М.В. на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2021 року, року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про ІПН на запит суду не надано, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень.

Згідно з постановою суду, 05 травня 2021 року, о 20 годині 55 хвилин, ОСОБА_1 знаходився по вул.Тбіліська, 27 а у м.Запоріжжя без відповідних документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи спеціальний статус, чим порушив вимоги чим порушив вимоги п.п.2 п.3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року, зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 22 березня 2021 року №230.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Зінченко М.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, постанову суду скасувати та винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, і на підставі ст.22 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, провадження закрити.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що рішення суду, на його думку, є незаконним, а тому підлягає скасуванню.

Вважає, що суд першої інстанції не врахував, що фактично у поліцейських були відсутні законні підстави для висування вимоги про надання документів, що підтверджується відеозаписом.

До ОСОБА_1 працівником поліції були застосовані заходи примусу (кайданки), що на думку захисника, було надмірним. Протокол про затримання ОСОБА_1 взагалі не складався.

Вважає, що внаслідок перебування ОСОБА_1 на вулиці без документа, що посвідчує особу, не сталось погіршення епідемічної ситуації чи розповсюдження вірусної інфекції, та більш того не могло статись, а тому вважає, що кваліфікувати його дії як порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм не видається за можливе.

Дане правопорушення не потягло за собою негативних наслідків, воно фактично не було пов`язано із запобіганням розповсюдженню епідемії, потерпілі відсутні, будь-які інші обтяжуючі обставини також відсутні.

ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності раніше не притягався, не знятих чи непогашених судимостей немає. Застосоване до ОСОБА_1 стягнення є для нього непомірним, він фінансово не здатен сплатити такий штраф, адже не має стабільного доходу, заробляє періодичними заробітками. Вину свою визнає, щиро кається, висловлює щирий жаль з цього приводу та осуд своєї поведінки.

Захисник вважає, що наведені обставини дають підстави для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення згідно ст.22 КУпАП та з урахуванням особи правопорушника.

Заявлене захисником ОСОБА_1 адвокатом Зінченком М.В. клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки, згідно з матеріалами справи, ОСОБА_1 у розгляді справи участі не брав, отримав копію постанови 07 серпня 2021 року, захисник - адвокат Зінченко М.В. копію постанови отримав в суді 15 липня 2021 року та вже 16 липня 2021 року подав апеляційну скаргу, тобто зловживання своїми процесуальними правами з боку сторони захисту не вбачається. Виходячи з того, що доводи сторони захисту щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши:

пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу в частині, що стосується скасування постанови суду та закриття провадження в справі за малозначністю вчиненого правопорушення, своєї вини не заперечував, фактичні обставини справи не оспорював, інші доводи апеляційної скарги захисника, в т.ч. щодо порушень, допущених при оформленні адміністративного матеріалу тощо, не підтримав;

захисника адвоката Зінченка М.В., який підтримав позицію ОСОБА_1 ,

перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ст.283 КУпАП убачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції враховані не в повній мірі при розгляді цієї справи.

Так, згідно з матеріалами справи, щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення Серії АА №091123 від 05 травня 2021 року, у якому зазначено, що 05 травня 2021 року, о 20 годині 55 хвилин, ОСОБА_1 , знаходився по вул. Тбіліська, 27 а у м. Запоріжжя без відповідних документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи спеціальний статус, чим порушив вимоги чим порушив вимоги п.п. 2 п. 3Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року, зі змінами внесенимиПостановою Кабінету Міністрів України від 22 березня 2021 року №230.

До протоколу додано:

рапорт поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону №3 УПП в Запорізькій області ДПП від 05 травня 2021 року ОСОБА_2 ;

диск із відеофіксацією вчинення порушення.

Дослідивши вказані докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1ст.44-3 КУпАП.

Так, частиною першою статті 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до вимог статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена диспозицієюст.44-3 КУпАП.

Так, Постановою Кабінету Міністрів № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» установлено на усій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів №1236 від 09 грудня 2020 року (із змінами) установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 30 червня 2021 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»(Офіційний вісник України, 2020 року, № 23, ст.896, № 30, ст.1061), від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 року, №43, ст.1394, №52, ст.1626) та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 року, № 63, ст.2029).

Відповідно до пп.2 п.3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №1236 від 09 грудня 2020 року з 24 лютого 2021 року на території України встановлюється жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Положення вказаної Постанови доведені до відома населення у встановленому законом порядку.

Сам ОСОБА_1 не заперечує того факту, що він перебував на вулиці без документів, що посвідчують його особу, у день, вказаний в протоколі.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив правила, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Таким чином, висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 фактичним обставинам справи відповідають.

В той же час, при вирішенні питання щодо накладення на правопорушника адміністративного стягнення суд першої інстанції не в повній мірі врахував фактичні обставини справи та вимоги ст.23 КупАП, відповідно до яких, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником так і іншими особами.

Як зазначено вище, своєї вини у вчиненні правопорушення ОСОБА_1 не заперечує. При апеляційному розгляді останній пояснив, що 05 травня 2021 року він вийшов з дому до магазину та забув взяти із собою паспорт. У нього відбувся конфлікт із сусідом, після чого він пішов до магазину. Коли повертався з магазину, до нього підійшли працівники поліції та запитали у нього паспорт, він їм повідомив, що забув паспорт вдома та дружина може його принести. Після цього незрозуміло чому, працівники поліції одягли на нього кайданки. Конфлікт із сусідом врегульовано, жодних вимог до нього не висувалось.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Зінченко М.В. підтримав доводи апеляційної скарги та просив застосувати до ОСОБА_1 положення ст.22 КУпАП.

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_1 вперше вчинив адміністративне правопорушення, яке мало короткочасний характер, даних про настання негативних наслідків для будь-кого від цього правопорушення немає, самого факту правопорушення ОСОБА_1 не заперечує, засуджує свою протиправну поведінку, запевняє, що не допустить подібних порушень в подальшому, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, має на утриманні двох дітей 2005 року народження та 2017 року народження, у вихованні яких приймає активну участь, що підтверджується наданими стороною захисту документами.

Враховуючи всі обставини справи та відомості про особу ОСОБА_1 у сукупності, на думку суду апеляційної інстанції, вчинене останнім правопорушення є малозначним.

Відповідно до вимог ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно з положеннями ч.2 ст.284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В свою чергу, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення не в повній мірі врахував фактичні обставини справи та відомості про особу правопорушника.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі положень ст.22, ч.2 ст.284 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Зінченку М.В. строк на апеляційне оскарження постанови Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22 червня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Зінченка М.В. задовольнити.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22 червня 2021року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП скасувати.

На підставі ст.22, ч.2 ст.284 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити останньому усне зауваження, а провадження в справі закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 335/5261/21