Єдиний унікальний номер 448/1131/21
Провадження № 3/448/599/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.09.2021 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), його захисника адвоката Москалика Б.С. та перекладача Мрад Елі, розглянувши матеріали справи, що надійшли з Відділу прикордонної служби «Шегині» 7-го прикордонного Карпатського загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Ліванської Республіки, уродженця м.Мажадель Ліванської Республіки та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, непрацюючого,

за ч.2 ст.204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) 04.09.2021 року о 21:30год. в складі групи осіб, а саме спільно з громадянами Ліванської Республіки Манноун ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) та ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, поза пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку 504 прикордонного знаку, територія Шегинівської ОТГ Яворівського району Львівської області, однак був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» від ВПС «Шегині» на відстані 800 метрів від лінії державного кордону України.

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в судовому засіданні зазначив, що перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння попрямував в напрямку державного кордону України з Республікою Польща, де були зупинені працівниками прикордонної служби. Вказав, що не мав при собі документів, які б посвідчували його особу. Засмучений обставинами свого затримання, шкодує через дану неприємну ситуацію, розкаюється у вчиненому, обіцяє більше такого не вчиняти.

Захисник адвокат Москалик Б.С. у судовому засіданні просив суд, з огляду на те, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) вину визнав повністю, розкаюється у вчиненому, вперше притягується до адміністративної відповідальності та обіцяє в подальшому не порушувати законодавства України, а тому просить суд призначити йому мінімальне покарання за вчинене адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у проваджені в справі про адміністративне правопорушення та дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до положень ст.248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Згідно з положеннями ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст.9 Закону України «Про державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством. Пункт пропуску через державний кордон України-це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Диспозицією ч. 2 статті 204-1 КУпАП передбачено, що перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті - передбачає адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю) тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обов`язок, оскільки норми ч.1 ст.68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім зізнання, винуватість ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненому правопорушенні підтверджується такими доказами по справі, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №136155 від 05.09.2021р.; протоколом про адміністративне затримання від 04.09.2021р.; протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 05.09.2021р.; порядком дій щодо виникнення обстановки на ділянці ВПС «Шегині» 7-го прикордонного Карпатського загону 04.09.2021р.; рапортом інспектора прикордонної служби 2 категорії старшого оператора відділення технічних засобів охорони державного кордону відділу прикордонної служби «Шегині» Паука Я. від 05.09.2021р.; скрін-шотом із телефону, на якому визначено геолокаційну карту місця перебування та напрямок ймовірного незаконного перетину державного кордону і іншими документами, доданими до протоколу.

Статтею 16 КУпАП передбачено, що іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України.

Аналізуючи наведені докази, приходжу до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинене групою осіб, що передбачено ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який є іноземцем, ступінь його вини та майновий стан (непрацевлаштований, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей), обставини, що пом`якшують відповідальність, щире розкаяння, вчинення правопорушення вперше, відсутність обставин, які б обтяжували відповідальність, вважаю за доцільне призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, у межах санкції частини другої статті 204-1 КУпАП, а саме в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень. Таке покарання відповідає вимогам ст.33 КУпАП та буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу, виправлення правопорушника і запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до змісту ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» є всі підстави для стягнення з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2270грн. х 0,2=454 грн.).

Керуючись ст.ст. 8, 16, 33-35, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винуватим ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в дохід держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Кічак