КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/2213/2021 Категорія: ч. 1 ст. 163-2 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Сіромашенко Н.В.
Головуючий в апеляційній інстанції: Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Матвієнко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої на посаді головного бухгалтера ПрАТ «Акціонерна компанія «Сатер», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 85 грн. 00 коп., стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Як встановив суд, 26.02.2021 року посадовою особою відділу застосування штрафних санкцій з ПДВ управління податкового адміністрування юридичних осіб ГУ ДПС у м. Києві Кочергою С.І. за результатами проведення фактичної перевірки ПрАТ «Акціонерна компанія «Сатер», за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 50, складено протокол про адміністративне правопорушення відповідно до якого ОСОБА_1 - головний бухгалтер ПрАТ «Акціонерна компанія «Сатер», вчинила правопорушення, а саме: несвоєчасне подання платіжних доручень та перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), а саме: порушення строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість передбачених « п. 50.1 ст. 50, п. 57.1 ст. 57, ст. 203 Податкового кодексу України від 02.12.2020 № 2755-VI (із змінами і доповненнями ) про що зазначено в акті перевірки від 10.02.2021 № 11317/Ж5/26-15-04-16-18.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу, у якій просила постанову суду скасувати, а провадження у справі - закрити, посилаючись на те, що під час розгляду справи були допущені порушення норм матеріального і процесуального права та неповне з`ясуванням усіх обставин справи.

Обгрунтовуючи скаргу ОСОБА_1 зазначала, що 23.03.2021 року нею до Шевченківського районного суду м. Києва було подано клопотання про закриття провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, яке місцевий не розглянув.

Вказувала на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення № 6/26-15-04-16-22 від 26.02.2021 року Головним управлінням ДПС у м. Києві зазначено про несвоєчасне подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), а саме: порушення строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість передбачених п. 50.1, ст, 50, п.57.1, ст. 57, ст. 203 Податкового кодексу України, про що зазначено в акті перевірки від 10.02.2021 року № 11317/Ж5/ 26-15-04-16-18 від 10.02.2021 року.

Так, 10 лютого 2021 року на підставі п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20 та п.75.1 ст.75, в порядку п. 76.3 ст. 76 ПК України, Головним управлінням ДПС у м. Києві було проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати податку на додану вартість до бюджету ПрАТ «Акціонерна компанія «Сатер».

За результатами вищезазначеної перевірки Головним управлінням ДПС у м. Києві було складено Акт камеральної перевірки № 11317/Ж5/ 26-15-04-16-18 від 10.02.2021 року.

У висновках Акту перевірки зазначено, що дані камеральної перевірки свідчать про нібито порушення ПрАТ «Акціонерна компанія «Сатер» граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість передбачених п. 57.1 ст.57, п. 203.1 ст.203 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755- VI з урахуванням ст. 102 від 02.12.2010 р. № 2755- VI.

Однак, у Головного управління ДПС у м. Києві були відсутні правові підстави для встановлення в Акті перевірки № 11317/Ж5/ ,26-15-04-16-18 від 10.02.2021 року висновку про порушення граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість за червень 2020 року, липень 2020 року, серпень 2020 року, вересень 2020 року, у зв`язку з тим, що ПрАТ «Акціонерна компанія «Сатер» податок на додану вартість за червень 2020 року, липень 2020 року, серпень 2020 року, вересень 2020 року було сплачено у строки встановлені чинним законодавством України.

Згідно п. 86.7 ст.86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Не погоджуючись з даним актом перевірки та керуючись п. 86.7 ст. 86 ПК України, ПрАТ «Акціонерна компанія «САТЕР» до Головного управління ДПС у м. Києві було подано заперечення на акт перевірки № 11317/Ж5/ 26-15-04-16-18 від 10.02.202. Проте, Головним управлінням ДПС у м. Києві висновки акта перевірки було залишено без змін, про що свідчить Лист № 3925/1/26-15-04-16-13 від 15.03.2021 року про результати розгляду заперечення до акту перевірки, який отримано ПрАТ «Акціонерна компанія «Сатер» - 18.03.2021 року.

Також, ОСОБА_1 посилалась на те, що станом на момент прийняття оскаржуваної постанови від 24.03.2021 року і подання даної апеляційної скарги, Головним управлінням ДПС у м. Києві не прийняті податкові-повідомлення рішення на підставі акту перевірки № 11317/Ж5/ 26-15-04-16-18 від 10.02.2021 року.

Висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників контролюючого органу з виконання податкового контролю та їх результатів, але самі собою такі висновки не породжують правових наслідків для платника податків.

З огляду на вимоги ст. 56 ПК України, станом на дату прийняття оскаржуваної постанови, були відсутні узгоджені податкові зобов`язання, тому акт перевірки податкового органу є недопустимим доказом. Разом із цим, протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні вказаному в ньому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом".

До закінчення процедури оскарження податкових повідомлень-рішень, винесених на підставі акту перевірки, результати перевірки не можуть бути підставою для висновків щодо наявності в діях відповідальних осіб порушень вимог податкового законодавства.

Отже, Головним управлінням ДПС у м. Києві протокол про адміністративне правопорушення № 6/26-15-04-16-22 від 26.02.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення головного бухгалтера ПрАТ «Акціонерна компанія «САТЕР» ОСОБА_1 було складено передчасно і безпідставно, однак даний факт при винесенні оскаржуваної постанови від 24.03.2021 року місцевим судом не було враховано.

З урахуванням наведеного, на думку скаржника, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Будучи належним чином повідомленою про день та час апеляційного розгляду ОСОБА_1 в судове не з`явилась, надіславши 09 вересня 2021 року до суду клопотання про розгляд справи про адміністративне правопорушення у її відсутність. Неявка ОСОБА_1 за наявності клопотання, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП не є перешкодою для проведення апеляційного розгляду.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши під час апеляційного розгляду докази у справі про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суддя місцевого суду у порушення положень ст.ст. 245, 280 КУпАП повно, всебічно і об`єктивно не з`ясував обставини справи, внаслідок чого дійшов помилкового висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Так, частиною 1 ст. 163-2 КУпАП передбачена відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Обґрунтовуючи свої висновки, суд першої інстанції послався на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-2 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 26.02.2021 року, складеного посадовою особою відділу застосування штрафних санкцій з ПДВ управління податкового адміністрування юридичних осіб ГУ ДПС у м. Києві Кочергою С.І., на підставі акту від 10.02.2021 року №11317/ж5/26-15-04-16-18, складеного за результатами проведення фактичної перевірки ПрАТ «Акціонерна компанія «Сатер».

Разом з тим, такі висновки суду матеріалам справи не відповідають і ґрунтуються на припущеннях, що, зокрема, вбачається з наступного.

Відповідно до правової позиції, зазначеної в постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 08 вересня 2020 року по справі №П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків.

Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Крім того, відповідно до п. 56.2 ст. 56 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Відповідно до положень ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження і протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Положеннями п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України надано право платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як встановлено з наявних матеріалів, ПрАТ «Акціонерна компанія «Сатер» до Головного управління ДПС у м. Києві було подано заперечення на акт перевірки № 11317/Ж5/26-15-04-16-18 від 10.02.2021 року. Проте, Головним управлінням ДПС у м. Києві висновки акта перевірки було залишено без змін, про що свідчить Лист № 3925/1/26-15-04-16-13 від 15.03.2021 року (а.с.21-26) про результати розгляду заперечення до акту перевірки, який отримано ПрАТ «Акціонерна компанія «Сатер» - 18.03.2021 року.

22.03.2021 року, на підставі акту камеральної перевірки №11317/Ж5/26-15-04-16-18 від 10.02.2021 року, ГУ ДПС у м, Києві було прийнято податкове повідомлення-рішення № 217950416, яким ПрАТ «Акціонерна компанія «Сатер» відповідно до п. 124.2 ст. 124 ПК України нараховано штрафну (фінансову санкцію (штраф) у розмірі 25% у сумі 434340,49 грн. за затримку грошового зобов`язання в сумі 1737361,95 грн., за платежем податок на додану вартість.

Крім того, з наданих ОСОБА_1 під час перегляду апеляційним судом даної справи документів вбачається, що 17.08.2021 року представником ПрАТ «Акціонерна компанія «Сатер» - адвокатом Яроцькою Ю.О. до Окружного адміністративного суду м. Києва було подано позовну заяву про скасування зазначеного податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 22.03.2021 року № .

Ухвалою Окружного адмністративного суду м. Києва від 31.08.2021 року відкрито провадження у справі № 640/23785/21 за позовною заявою ПрАТ «АК «Сатер».

Отже, зважаючи на те, що процедура оскарження податкового-повідомлення триває, грошові зобов`язання згідно податкового повідомлення - рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 22.03.2021 року № 217950416, є неузгодженими.

З урахуванням наведеного, протокол про адміністративне правопорушення від 26.02.2021 року, щодо ОСОБА_1 , був складений передчасно та без достатніх правових підстав.

При цьому, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення АКТ Камеральної перевірки № 11317/Ж5/26-15-04-16-18 від 10.02.2021 року, не може бути прийняти судом як беззаперечний доказ наявності в діях ОСОБА_1 порушень встановленого законом порядку ведення податкового обліку, тобто складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу, допустив неповне з`ясування її обставин, внаслідок чого дійшов помилкового та передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Частиною третьою ст.62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за 1 ст. 163-2 КУпАП не доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які б дали можливість констатувати, що її винуватість доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні допустимі і достатні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, постанова судді суду першої інстанції про притягнення її до адміністративної відповідальності є незаконною та підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП із накладенням на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 85 грн. 00 коп.- скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Ю.О.Матвієнко