Провадження № 3/557/653/2021
Справа № 557/871/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Тишкун П.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від з відділення поліції №5 Рівненського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого молодшим агрономом ТОВ «Акріс Агро»

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №093553, 05.06.2021 року о 18 год. 00 хв. в смт. Гоща по вул. Шевченка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «DACIA SUPER NOVA», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: занадто звужені зіниці, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, сповільнення ходи. Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП не визнав і пояснив, що оскільки наркотичних речових не вживав та не вживає, будь яких ознак перебування у стані сп`яніння у нього не було, вважав звинувачення поліцейських безпідставними, тому відмовився від огляду у медичному закладі м. Рівне. Також, його було введено в оману працівниками поліції стосовно того, що жодних наслідків така відмова для нього не матиме відповідно до Конституції України. Підтримав позицію свого захисника, викладену у письмових запереченнях та просив провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події складу адміністративного правопорушення.

Захисник особи, яка притягається до відповідальності - адвокат Пацко О.О. в судовому засіданні просила провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно її підзахисного за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в його діях. Доповнила, що працівники поліції безпідставно запропонували її підзахисному пройти медичний огляд у м. Рівне, а не в смт. Гоща, де було зупинено транспортний засіб, при цьому наголошували, що повертатись з міста йому потрібно буде власними силами. Вважає, що такими діями, а також вимогою до водія показати для них руки, за відсутності будь яких об`єктивних ознак перебування його у стані сп`яніння, що підтверджується відеозаписом, є ні чим іншим, як маніпулюванням особою, що є неприпустимим.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення порушника, його захисника, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №093553 вбачається, що 05.06.2021 року о 18 год. 00 хв. в смт. Гоща по вул. Шевченка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «DACIA SUPER NOVA», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: занадто звужені зіниці, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, сповільнення ходи. Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Частиною першою ст.130 КУпАП передбачено відповідальність і за відому особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

В силу положень п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п. 33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 5 лютого 2008 року у справі «Раманаускас проти Литви» зазначив, що підбурювання з боку міліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним переслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений, для того, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази і розпочати кримінальне переслідування.

При цьому, основні вимоги справедливості, зазначені в ст. 6 Конвенції відносяться до всіх видів злочинів, від самих незначних до особливо тяжких. Суспільний інтерес не може виправдовувати використання доказів, отриманих за допомогою провокації.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є серед інших й запобігання правопорушенням, а не провокація громадян на їх вчинення.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Під час розгляду справи як сам ОСОБА_1 так і його захисник Пацко О.О. надали пояснення, що дії працівників поліції були направленні виключно на спонукання до вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 та наголошували на порушенні працівниками поліції порядку направлення на огляд в тому числі оформлення відмови від його проходження.

Відповідно запису на диску, який наявний в матеріалах справи, на якому зафіксовано адміністративне правопорушення та дії працівників поліції, вбачається, після зупинки працівниками поліції транспортного засобу марки « DACIA SUPER NOVA», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , в ході перевірки документів поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що водій погодився. Проте, в подальшому працівник поліції вчиняє провокаційні дії, які полягали у рекомендуванні для ОСОБА_1 відмовитись від проходження огляду, оскільки такий буде проведено у м. Рівне і йому потрібно буде самостійно добиратись додому. При цьому працівник поліції, роз`яснюючи особі зміст ст. 63 Конституції України зазначає, що така відмова не матиме для нього жодних наслідків.

На користь такого висновку суду свідчить також той факт, що безпосередньо перед вимкнення нагрудного реєстратора, коли працівник поліції нарешті пояснює ОСОБА_1 що його відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння все ж матиме наслідком для останнього притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП, той, врешті зрозумівши зміст подій, що відбувалися, почав просити, щоб його доставили в медзаклад для проходження огляду, погоджуючись їхати куди завгодно.

Окрім того, заслуговують на увагу зауваження захисника особи, яка притягається до відповідальності, щодо визнання вимог працівників поліції під час спілкування показати руки на предмет тремтіння, такими, що порушують загальні засади діяльності поліцейських.

Таким чином, з описаного вище відео, а також враховуючи, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, викладені безпосередньо у протоколі про адміністративне правопорушення, стає очевидно, що весь алгоритм дій працівників поліції, які фактично спонукали до відмови від проходження медичного огляду у медичному закладі, повністю сплановані та виконані працівниками поліції задля складання протоколу за відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння ( ч.1 ст. 130 КУпАП ).

Відповідно до сформованої позиції Європейського суду з прав людини наявність державного інтересу не можна використовувати в якості обґрунтування щодо використання доказів, отриманих в результаті поліцейської провокації, оскільки застосування таких доказів наражає обвинуваченого на ризик остаточно позбавитись справедливого судового розгляду із самого початку; внутрішньодержавне законодавство не повинно дозволяти використання доказів, отриманих в результаті підбурювання з боку державних агентів. В іншому випадку таке законодавство не відповідає принципу «справедливого судочинства» (Рішення ЄСПЛ у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, «Худобін проти Російської Федерації» від 26 жовтня 2006 року, «Ваньян проти Російської Федерації» від 15 грудня 2005 року, «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).

Європейським судом вироблена концепція провокації, яка порушує пункт 1 статті 6 Конвенції, і є відмінною від застосування законних оперативних методів попереднього розслідування. Ним встановлено, що, тоді як застосування спеціальних методів розслідування, зокрема негласних, не може саме по собі порушувати право на справедливий судовий розгляд, небезпека поліцейської провокації в результаті таких заходів передбачає, що їх застосування повинно бути обмежене зрозумілими рамками (рішення ЄСПЛ від 5 лютого 2008 року у справі «Раманаускас проти Литви»).

Під провокацією (поліцейською) ЄСПЛ розуміє випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).

Матеріалами відео фіксації та матеріалами справи підтверджено, що відмова від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння фактично була спровокована самими працівниками поліції, які у подальшому склади протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за фактом відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За вказаних обставин судом установлено, що докази вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не є переконливими і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи.

З цих підстав суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, 264, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду.

Суддя П.В.Тишкун