Справа № 375/902/21
Провадження № 3/375/506/21
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року смт Рокитне

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Чорненька О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника 3 відділу 1 Управління Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України А. Литвина про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого заступником начальника бази зберігання засобів РХБ захисту військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 6 статті 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :
23.07.2021 до Рокитнянського районного суду Київської області управління Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України надійшли матеріали про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 212-2 КУпАП майором, заступником начальника бази зберігання засобів РХБ захисту військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

Під час судового розгляду матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення встановлено, що оперативним співробітником ДВКР СБ України майором ОСОБА_2 у ході контррозвідувального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , 21.07.2021 року в режимному приміщенні №1 кабінету командира військової частини НОМЕР_1 , штабу №1, будівлі 2/35 (передбаченого актом відповідності режимних приміщень від 14.04.2021 № 298 ДСЮ, яке призначене для роботи з матеріальними носіями службової та секретної інформації, виявлено факт використання заступником начальника бази зберігання засобів РХБ захисту військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_1 особистого радіо випромінюючого пристрою, а саме мобільного телефону типу смартфон, марки Samsuns Galaxy S10+.
В той же час, ОСОБА_1 , має допуск до державної таємниці за формою 3 та взяв на себе зобов`язання щодо нерозголошення будь-яким способом державної таємниці.
Встановлено, що ОСОБА_1 , порушив вимоги, пункту 211, Порядку організації та забезпечення режиму секретності, в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах і організаціях, затвердженою постановою KM України від 18.12.2013 № 939, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 6 ст. 212-2 КУпАП.
Таким чином, за вище вказаних обставин, стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 17/1/3-3306нт від 22.07.2021, де зазначено, що ОСОБА_1 визнає свою провину щодо порушення ним вищевказаних нормативно-правових актів та обіцяє в подальшому подібних порушень не допускати.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Щодо обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення № 17/1/3-3306нт від 22.07.2021 категорично заперечував та надав наступні пояснення про те, що не знав, що кабінет начальника відноситься до режимних приміщень, його особисто про це ніхто не повідомляв. Окрім того, зазначив, що телефоном не користувався, він лише був при ньому. Також пояснив, що підписав пояснення та протокол, оскільки перебував в стресовому стані та під тиском командира військової частини та старшого уповноваженого СБ України.
У матеріалах справи наявні наступні документи:

протокол про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 6 ст. 212-2 КУпАП № 17/1/3-3306нт від 22.07.2021;

витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.03.2021 № 3, про призначення ОСОБА_1 на посаду заступника начальника бази зберігання засобів РХБ захисту військової частини НОМЕР_1 ;

копія обов`язків заступника начальника бази зберігання засобів РХБ захисту військової частини НОМЕР_2 року, без номера та дати;

копія посвідчення офіцера НОМЕР_3 виданого 19.06.2010;

довідка про нарахування заробітної плати ОСОБА_1 від 21.07.2021 № 1635;

копія зобов`язання у зв`язку з допуском до державної таємниці ОСОБА_1 , з яким останній ознайомлений 15.07.2021;

письмові пояснення ОСОБА_1 від 21.07.2021, які надруковані на бланку СБ України, де зазначено, що останній визнає обставини викладено у протоколі про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 6 ст. 212-2 КУпАП № 17/1/3-3306нт від 22.07.2021;

письмові пояснення ОСОБА_1 від 22.12.2021, які власноруч написано останнім та зазначено, що він не визнає повністю свою вину. Так у поясненнях останній зазначає, що він дійсно прибув до військової частини НОМЕР_1 (смт. Ольшаниця) за наказом командира частини. Під час особистої бесіди в кабінеті командира полковника ОСОБА_3 , йому було запропоновано змінити місце проходження військової служби з с. Селещена Полтавської області на с. Ольшаниця Київської області за власним бажанням, на що останній відмовився. У відповідь на відмову полковник наголосив, що ОСОБА_1 вчинив не правильно. Після цього, близько 13 години 30 хвилин полковник знову викликав його до себе у кабінет на бесіду під час якої був присутній представник СБУ ОСОБА_2 . В ході розмови йому задавали питання, які ставили його в незручне становище. Побачивши мобільний телефон ОСОБА_1 полковник ОСОБА_3 сказав ОСОБА_2 щоб він склав на останнього адміністративний протокол тому, що у його кабінеті знаходитися з мобільним телефоном заборонено. Проте, під час перебування ОСОБА_1 у кабінеті командира військової частини, полковник ОСОБА_3 та ОСОБА_2 неодноразово вели розмови по власних мобільних телефонах. Свій мобільний телефон ОСОБА_1 поставив на режим "польоту" для того щоб ніхто не міг телефонувати доки останній знаходитиметься у кабінеті керівника. Про те, що кабінет командира військової частини полковника ОСОБА_3 є режимним приміщенням він не знав, обладнаного місця для здачі мобільних телефонів на той час не було, та був неодноразово свідком того, що посадові особи знаходившись в кабінеті командира частини з власними мобільними телефонами та вели розмови по них. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 просив ОСОБА_2 принципово зазначити, що мобільний телефон був присутній при ньому, а не те що він ним користувався. Також зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення був підписаний ним у стані морального пригнічення та знаходився в стресовому стані.

Суддя, оголосивши протокол про адміністративні правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши приєднані до протоколу докази, дійшла висновку, що справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 212-2 КУпАП виходячи з наступного.
У відповідності до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Так, відповідно до п. 211 ПКМУ-939 придатність режимного приміщення (зони, території) для проведення подальших секретних робіт визначається комісією, яка призначається керівником підприємства, установи до початку його експлуатації. За результатами обстеження комісії складає акт у довільній формі про придатність даного режимного приміщення та затверджує у керівника установи, також в акті робиться висновок про придатність або непридатність режимного приміщення для проведення відповідної секретної роботи про що власноруч комісія проставляє особисті підписи.
А відтак, викладене вказує про відсутність у матеріалах справи доказів про те, що кабінет командира військової частини полковника ОСОБА_3 є режимним приміщенням.

До матеріалів справи жодних документів, які вказували б на те, що ОСОБА_1 ознайомлено про віднесення кабінету командира військової частини до режимного приміщенням та про заборону мати при собі телефон на режимних об`єктах.

А відтак, вина має бути у формі умислу, проте особа, яка притягується до відповідальності, вказує на те, що умислу в його діях щодо зобов`язання нерозголошення будь-яким способом державної таємниці порушено не було, телефоном він не користувався про, що свідчить відсутність доказів в матеріалах справи, які надійшли до суду.

Крім того, особливу увагу привертає кваліфікація дій ОСОБА_1 за які останнього притягнено до адміністративно відповідальності за ч. 6 ст. 212-2 КУПАП, натомість стаття 212-2 КУпАП має лише дві частини та частина 1 має 9 пунктів.

Такти чином, відносно особи складено протокол про адміністративне правопорушення та дії ОСОБА_1 квліфіковано за нормами не визначеними Кодексом України про адміністравні правопорушення.

Виходячи із встановлених обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається події і складу адміністративного правопорушення, за ч. 6 ст. 212-2 КУпАП України, оскільки, суду не надано доказів, які встановлюють наявність адміністративного правопорушення на дату вчинення, винність даної особи в його вчиненні, окрім того кваліфікація дій останнього не відповідає нормами Кодексу України про адміністравні правопорушення, що має істотне значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Зокрема, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості. Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.
Так, в рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом». Таким чином, суд вважає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 212-2 КУпАП не здобуто належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для встановлення в його діях складу адміністративного правопорушення по всіх пунктах, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення від № 17/1/3-3306 нт від 22.07.2021.
Крім того, посилання в протоколі на порушення ОСОБА_1 . Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, і організаціях, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939 суд вважає безпідставними, оскільки пункт 211 було повністю спростовано особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Керуючись ст. 212-2, п. 1ч. 1 ст. 247, 251, 252, 283-285, ,суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Закрити адміністративне провадження стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого заступником начальника бази зберігання засобів РХБ захисту військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Олена ЧОРНЕНЬКА

Постанова суду набирає законної сили ____________________________

Постанову може бути пред`явлено до виконання до ______________________