33/812/404/21Справа №487/6505/21
Провадження № 33/812/404/21
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 грудня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Бондаренко Т.З.,

із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,

за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Михайлюка М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1

Михайлюка Максима Олександровича

постанову, яку ухвалив Заводський районний суд м.Миколаєва під головуванням судді Карташевої Т.А. у приміщенні цього суду 16 листопада 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Моршанськ, Тамбовської області Російської Федерації, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , п/в НОМЕР_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АББ №147128 19 серпня 2021 року о 13:29 год. в м. Миколаєві по вул. Озерна, 17А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Kia Optima д/н НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога КНП «МОУПЗ» Миколаївської обласної ради відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Заводського районного суду м.Миколаєва від 16 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік та стягнуто 454 грн. судового збору.

Не погоджуючись із постановою суду, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Михайлюк М.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити.

Апелянт вважає, що постанова є незаконною та необґрунтованою.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при розгляді даної справи не дотримався вимог статей 245, 280 КУпАП, допустив формальне ставлення до вирішення справи, з`ясував обставини неповно, не проаналізував досліджені докази та не надав їм належної юридичної оцінки, що загалом призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення.

ОСОБА_2 зазначає, що працівники поліції ОСОБА_1 не зупиняли і підтвердження факту керування транспортним засобом в матеріалах справи немає.

Зауважує, що ні працівник поліції, який прибув за викликом на планшет ні особи, в яких відбирались покази не були свідками факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 ..

Крім того захисник зауважує, що суд в порушення чинного законодавства з власної ініціативи допитав особу, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, як свідка.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами.

Перевіривши під час апеляційного розгляду наявні у справі докази, апеляційний суд дійшов висновку, що висновок районного суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на вимогах закону та відповідає обставинам справи.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вище стоячих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії АББ №147128 19 серпня 2021 року о 13:29 год. в м. Миколаєві по вул. Озерна, 17А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Kia Optima д/н НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога КНП «МОУПЗ» Миколаївської обласної ради відмовився.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано, як порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху та за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В протоколі зазначено, що посвідчення водія вилучено та видано тимчасове посвідчення.

За такого, при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків районний суд правильно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, які об`єктивно підтверджено відеозаписом, наданим поліцейськими, що у відповідності до положень ст.251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння такі, як запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покрову обличчя, поведінка що не відповідає обстановці (а.с.2).

В зв`язку з встановленням вказаних ознак алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 19 серпня 2021 року о 13 год. 56 хв. видано письмове направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння (а.с.3).

З відео, яке зняте нагрудною камерою поліцейського, вбачається, що на запитання поліцейського ОСОБА_1 відповів, що вживав алкоголь - водку, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою драгера, або у медичному закладі відмовляється.

В присутності ОСОБА_1 складався протокол про адміністративне правопорушення, працівником поліції було прочитано в голос повний текст протоколу про адміністративне правопорушення, також на відео вбачається, що при підписанні протоколу знаходився син ОСОБА_1 (даний факт не заперечувався), який допоміг викласти в протоколі зауваження у вигляді «відмовляюся згідно із ст. 63 Конституції України», а протокол підписав особисто ОСОБА_1 на питання поліцейського син ОСОБА_1 відповів, що автомобілем керувати буде він.

На вказаному відео ОСОБА_1 факт керування транспортним засобом не заперечував, будь-яких зауважень до дій поліцейських не висловлював.

З пояснень свідка ОСОБА_3 , якого було допитано в судовому засіданні суду першої інстанції, вбачається, що 19 серпня 2021 року він перебував в перукарні по вул. Озерній. Коли вийшов на двір то побачив конфлікт між ОСОБА_1 та невідомою жінкою з приводу дорожньо-транспортної пригоди, яка викликала поліцію. Через деякий час приїхали працівники поліції, які запропонували пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився.

Факт того, що свідок ОСОБА_4 мала претензії до ОСОБА_1 , в зв`язку з тим, що він скоїв ДТП і через що вона викликала поліцію, ОСОБА_1 не заперечує. А також і не спростовує, що прибувши на виклик, поліція саме з ним з`ясовувала обставини ДТП та виявила ознаки алкогольного сп`яніння. ДТП не було оформлено через фактичну відсутність пошкоджень автомобіля ОСОБА_4 .

Письмові пояснення ОСОБА_4 , які надані працівникам поліції, в повній мірі відповідають встановленим вище обставинам, а саме, що ДТП не оформили, так як матеріальні збитки не заподіяні, проте водій ОСОБА_1 будучі в стані алкогольного сп`яніння, намагався зникнути з місця події, на що вона викликала поліцію.

За таких обставин, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що в діях ОСОБА_1 , є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпА, а заперечення ОСОБА_1 щодо некерування ним транспортним засобом, не перебувають в логічному зв`язку з наведеними доказами та спрямовані на уникнення відповідальності.

Також, як зазначалось вище, відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Оскільки сам факт відмови від проходження медичного огляду в медичній установі утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то апеляційний суд вважає, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

За викладених обставинах апеляційний суд не вбачає розумних підстав для обґрунтованого сумніву щодо наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що районний суд правильно оцінив наявні в даній справі докази, відповідно до вимог ст.251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, а також що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст.33 КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Михайлюка максима Олександровича залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м.Миколаєва від 16 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.З.Бондаренко