Справа № 159/4748/21
Провадження № 3/159/2627/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності №1 (селище Турійськ) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 10.05.1999 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області), який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; працюючого експедитором ВІА Континент,

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс),

встановила:

19 серпня 2021 року до Сектору поліцейської діяльності №1 (селище Турійськ) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №484584 від 24.07.2021, ОСОБА_1 24 липня 2021 року о 21:00 годині в с.Довгоноси Ковельського району керував мопедом «Альфа» без номерного знака з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) та на вимогу працівників поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився, також відмовився пройти такий огляд у медичній установі, чим порушив п.п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України).

У судовому засіданні 07 вересня 2021 року ОСОБА_1 надав усні пояснення, відповідно до яких вину свою не визнав. Пояснив, що 24 липня 2021 року алкоголю не вживав, керував належним йому мопедом, був зупинений працівниками поліції для перевірки документів. Так як у нього не було посвідчення водія, працівники поліції винесли постанову про накладення адміністративного стягнення за керування транспортним засобом без відповідних документів. Вказав, що працівники поліції йому пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння не пропонували, як і не пропонували їхати на обстеження в медичний заклад. Свідків при цьому не залучались.

Адвокат Момот С.Ф. клопотав про закриття справи у зв`язку із відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, мотивуючи свою позицію тим, що зі слів ОСОБА_1 останній не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, йому цього не пропонували, через відсутністю у працівників поліції в наявності приладу «Драгер».

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його представника Момота С.Ф., дослідивши письмові докази у справі, переглянувши долучений до матеріалів справи, відеозапис з нагрудної камери поліцейського, дійшов наступного висновку.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу передбачає відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння врегульована статтею 266 Кодексу, відповідно до якої огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Враховуючи вид та розмір адміністративного стягнення, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за умови дотримання поліцейським усієї процедури проходження огляду водія на стан сп`яніння, а також роз`яснення наслідків відмови від проходження такого огляду.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280 Кодексу).

Суд з`ясовує усі обставини справи на підставі наданих пояснень та поданих доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 Кодексу).

Відповідно частини другої статті 251 Кодексу обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на невизнання вини, провина ОСОБА_1 повністю доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №484584 від 24.07.2021, в якому зазначено час, місце, дата та обставини вчинення правопорушення; довідкою Турійського ВП Володимир-Волинського ВП № 2079/51/4/02-2021 від 16.08.2021; рапортом працівника поліції від 25.07.2021.

Крім цього, факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння також підтверджується і відеозаписом, який здійснювався інспектором на місці події.

За результати дослідження доданого до протоколу відеозапису із нагрудної камери поліцейського встановлено, що під час проведення поліцейського заходу водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в лікувальному закладі. Водій ОСОБА_1 категорично відмовився пройти такий огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і в лікарняній установі.

Із вищевказаного відеозапису суддею не встановлено відсутність об`єктивних підстав для проходження ОСОБА_1 процедура огляду на визначення стану сп`яніння.

Враховуючи, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння зафіксовано технічними засобами відеозапису, який приєднано до матеріалів справи, а тому присутність двох свідків не є обов`язковою.

Доказів, які б спростовували вказані обставини суду не надано.

Таким чином у суду немає обґрунтованих сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу.

ОСОБА_1 після перегляду відеозапису в судовому засіданні 16 вересня 2021 року змінив свою позицію, фактично визнав факт відмови від проходження в установленому законом порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння. Просив у разі притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного правопорушення та накладенні стягнення у виді штрафу, відстрочити виплату суми штрафу у зв`язку із складним матеріальним становищем. Просив врахувати, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, копії свідоцтв про народження яких долучив до матеріалів справи; при цьому дружина не працює, а в сім`ї склалось скрутне матеріальне становище, так як він один працює, при цьому місячний дохід його становить 5 000 грн. Про відстрочення сплати суми штрафу подав письмову заяву.

Визначаючи вид стягнення для ОСОБА_1 , враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, його сімейний та майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність остаточної позиції щодо визнання вини та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю, що відносно останнього необхідно обрати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Твердження ОСОБА_1 щодо відсутності у нього посвідчення водія спростовується довідкою Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області № 2079/51/4/02-2021 від 18.08.2021, згідно із якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 згідно із базою даних НАІС ІТС ІПНП, 30.12.2000 року було видано посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке є чинним на даний час.

Вказаний вид покарання суд вважає справедливим, пропорційним, достатнім і співрозмірним характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн, які підлягають стягненню на користь держави.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати штрафу суд дійшов таких висновків.

У відповідності до статті 304 Кодексу питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до положень статей 298, 299 Кодексу постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами. Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно статті 307 Кодексу штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до частини другої статті 301 Кодексу відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Судом встановлено, що на даний час ОСОБА_1 не має можливості сплатити одноразово штраф у сумі 17 000 грн у зв`язку із складним матеріальним становищем.

Зважаючи на обставини, що ускладнюють виконання постанови, а саме скрутне матеріальне становище правопорушника, суддя дійшла висновку, що заява ОСОБА_1 про відстрочку виконання постанови в частині сплати штрафу підлягає задоволенню та розстрочує його сплату на 2 (два) місяці, що буде достатнім строком для виконання судового рішення.

Разом з тим, суд попереджає, що у разі прострочення сплати щомісячного платежу, постанову суду буде скеровано для виконання до органу примусового виконання рішення суду у визначений законом строк.

Керуючись статтями 33, 40-1, 130, 221, 268, 283, 284, 285, 298, 299, 301, 304, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», суддя

постановила:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн (сімнадцять тисяч грн) на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання адміністративного стягнення в частині сплати штрафу - задовольнити.

Відстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконання постанови суду в частині сплати штрафу на 2 (два) місяці; виплати здійснювати із жовтня 2021 року по листопад 2021 року включно, зі сплатою двох щомісячних платежів:

- до 30 жовтня 2021 року 8 500 грн (вісім тисяч п`ятсот грн),

- до 30 листопада 2021 року 8 500 грн (вісім тисяч п`ятсот грн).

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у вигляді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

Після закінчення строку встановленої відстрочки (до 30 числа кожного місця визначеного періоду) строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення в виді штрафу протягом трьох місяців.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської областіЮ. Ф. Волкова