Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/5730/21
ПОСТАНОВА

24.09.2021 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Кузнецов Дмитро Володимирович, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09 серпня 2021 року о 07 годині 37 хвилин в Кальміуському районі міста Маріуполя по вулиці Сєченова, 59, керував автомобілем ЗАЗ-DAEWOO Lanos, номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився в КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м.Маріуполь», висновок №403 від 09.08.2021 року. Від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічного приладу «Drager Alcotest» APMF-0385 відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув. Його адвокат Лазаренко Є.Ю. також в судове засідання не прибув, надіслав до суду заяву про розгляд справи без їх присутності в порядку письмового провадження. Також надав до суду клопотання, в якому не погодився із обставинами, викладеними в протоколі, та просив закрити справу у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позиції зазначив, що органи поліції не дотримались встановленого законом порядку фіксації правопорушення, зібрання і оформлення доказів. З наданих відеозаписів працівники поліції не представились, не надали службові посвідчення, не попередили водія ОСОБА_1 про застосування відеозйомки на бодікамеру, у зв`язку із цим вважає вказані відеозаписи недопустимими доказами.

Також посилається на порушення порядку використання відео реєстраторів, нагрудних відеокамер працівників поліції, які мають знімати безперервний процес спілкування.

На існуючих відеозаписах відсутній запис щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАО №4608117.

Вказує про обов`язок працівника поліції проінформувати водія про конкретну причину зупинки ним транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки, що згідно відеозаписів зроблено не було.

Вказує про відсутність підтвердження справності технічного стану обладнання нагрудних відеокамер працівників поліції та підтвердження їх отримання.

Також звертає увагу на недотримання працівниками поліції вимог статті 268 КУпАП та ст.63 Конституції України та не роз`яснення водію його прав під час складання протоколу, чим порушили права на захист.

При складанні протоколу допущено значні недоліки: не зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявлені у ОСОБА_2 ; після відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на місці зупинки були залучені свідки, відомості про яких в протоколі не зазначені; в протоколі не зазначено, яка саме кількість алкоголю в крові була виявлена лікарем.

Також вказує про відсутність відповідного направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Крім того зазначає про те, що відеозапис не відображає як саме ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння у медичному закладі та яка кількість алкоголю виявлена у нього.

На підставі цього просив закрити провадження у справі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що провина ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження, події, зазначені в протоколі, підтверджуються зібраними у справі доказами з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі статтею 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналогічні положення закріплені в пунктах 6, 7 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Як вбачається із відеозапису реєстратора службового автомобіля працівників поліції, долученого до матеріалів справи, ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ-DAEWOO Lanos, номерний знак НОМЕР_1 , та був зупинений у дворі свого будинку. Після зупинки водій неодноразово намагався самовільно залишити місце перебування та піти додому з метою уникнення складання адміністративних матеріалів.

Працівником поліції неодноразово було проінформовано водія про те, що ведеться відео і фото фіксація їх дій, що відображено на відеозаписі № на 1:25 хвилині і на 3:00 хвилині.

Також на початку відеозапису № працівник поліції представився та назвав своє прізвище « ОСОБА_3 », також повідомив про причини зупинки та допущені водієм порушення правил дорожнього руху.

Після складання відносно ОСОБА_1 постанови за порушення ним правил дорожнього руху за ч.5 ст.121 КУпАП та винесення відповідної постанови серія ЕАО №4608117, копія якої долучена до справи, працівники поліції запросили двох свідків, повідомили ОСОБА_1 про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти обстеження на місці зупинки та продути алкотест «Драгер». Проте ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на місці та виявив бажання проїхати до медичного закладу.

До матеріалів справи додані письмові пояснення двох свідків від 05.08.2021 року, які зазначили, що за їхньої присутності водій ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції відмовився від проходження медичного огляду за допомогою приладу «Драгер», але погодився пройти медичний огляд у лікаря-нарколога для визначення стану сп`яніння.

Вказані письмові покази свідків долучені до протоколу про адміністративне правопорушення. Також в протоколі вказано, що застосовувалась відео фіксація на боді-камери АН-01029 та АН-01074.

Згідно з останніми змінами в редакцію частини 2 статті 266 КУпАП вказаними нормами передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже вказаними положеннями закону встановлено право застосовувати засоби відеозапису при проведенні огляду водія на місці або його відмови від такого проведення, а в разі неможливості застосувати засоби відео фіксації, мають бути залучені свідки.

Тобто наявність свідків та їх підписи у протоколі, згідно з ч. 32 ст.266 КУпАП, не є обов`язковими, а відсутність даних про свідків в протоколі не є підставою для визнання наданих доказів недопустимими або неналежними, оскільки під час проведення огляду на місці зупинки були застосовані технічні засоби відеозапису, які долучені до справи, що прямо дозволено частиною 2 статті 266 КУпАП.

З огляду на це твердження захисника про грубе порушення закону під час складання протоколу не знайшли свого підтвердження, а посилання на рішення Верховного суду від 03.04.2019 року у справі №537/1807/17 є необґрунтованим, оскільки стосується інших обставин та висновки Верховного суду в даній справі не мають відношення для розгляду.

Стосовно доводів захисту про порушення працівниками поліції Наказу Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, а саме пункту 3.5. через переривання відеозапису, суд відзначає наступне.

Так, за інформацією, яка є загальнодоступною Наказ Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100 втратив чинність та не був зареєстрований в Міністерстві юстиції, а отже не є нормативно-правовим актом.

Водночас пунктом 3.3. вказаного Наказу Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100 встановлено, що нагрудна відеокамера повинна активуватись працівником патрульної поліції та знаходитись в режимі відео зйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при арешті або затриманні особи, при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

В пункті 3.5. зазначається, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Проаналізувавши вказані положення та представлені докази, зокрема відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, суд доходить висновку, що зазначеними нормами встановлено обов`язок працівника поліції під час спілкування або іншому безпосередньому контакті із особою проводити безперервний відеозапис. Наявні у справі відеозаписи за своїм змістом, обсягом та порядком запису відповідають вказаним положенням, оскільки всі безпосередні спілкування із ОСОБА_1 , які стосуються складання матеріалів за частиною 1 статті 130 КУпАП, були безперервно записані, а відключення відеозапису в момент самостійного пересування осіб або складання певних документів, чи при переїзді до медичного закладу відбувались після припинення спілкування із особою, що не забороняється вказаною інструкцією та не суперечить її положенням.

Відносно викладених захисником сумнівів про справність обладнання та законність видачі наявних у працівників поліції боді-камер, за допомогою яких проводилась відео фіксація події за участю ОСОБА_1 , слід зазначити, що вказані доводи спростовуються матеріалами справи, а саме самим відеозаписом, якість якого дозволяє суду встановити всі обставини справи, а законність видачі боді-камер в даному випадку презюмується, оскільки відсутні дані про їх незаконне отримання. Більше того згідно з долученим журналом обліку та видачі боді-камер працівники поліції отримували відповідні пристрої, а тому заборон для їх використання не встановлено.

Стосовно доводів ОСОБА_1 про відсутність в справі відеозаписів складання постанови про накладення адміністративного стягнення за постановою серії ЕАО №4608117 суд вважає, що їх наявність або відсутність не впливає на належність існуючих доказів по даній справі та не може бути законною підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вказані відеозаписи не мають доказового значення для встановлення обставин, викладених в протоколі за ч.1 ст.130 КУпАП, а лише передували складанню цього протоколу.

Також суд відхиляє доводи захисту про незаконність дій працівників поліції та не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення ознак алкогольного сп`яніння з наступних підстав.

Так, особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, закріплені в розділі Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року № 1395.

Відповідно до пунктів 4-6 розділу Х вказаної Інструкції огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналогічні положення передбачені пунктом 8 постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103.

З огляду на вказані положення законодавства ознаки алкогольного сп`яніння мають бути відображені у випадку відмови водія від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, чого в цій справі не відбулося.

Натомість в даній справі ОСОБА_1 погодився пройти обстеження в КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м.Маріуполь», за результатами якого лікарем був виданий висновок №403 від 09 серпня 2021 року, який також отриманий ОСОБА_1 , та встановлений діагноз гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю , неускладнена.

Факт прибуття водія до закладу охорони здоров`я та проходження там медичного обстеження також підтверджений наявними у справі відеозаписами.

У зв`язку із цим після отримання висновку працівником поліції в протоколі одразу вказані остаточні висновки лікаря-нарколога про виявлений у водія стан алкогольного сп`яніння. Такі дії працівника поліції при складанні протоколу є правомірними.

Після проведення медичного обстеження в КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м.Маріуполь» та отримання відповідного висновку в присутності ОСОБА_4 було складено протокол при цьому роз`яснено всі процесуальні права, передбачені статтею 268 КУпАП та статтею 63 Конституції, що зафіксовано на відеозаписі №, у зв`язку із цим всі процесуальні права особи, відносно якої складено протокол, були дотримані.

Також слід визнати неспроможними доводи захисту щодо порушення встановленого порядку огляду водія ОСОБА_1 в медичному закладі з огляду на те, що проведення поліцейським відео фіксації на території закладу охорони здоров`я, де проводиться огляд лікарем, не є обов`язковим та прямо не вимагається законодавством. Тому вимоги захисту надати до протоколу повне відео проходження медичного обстеження є безпідставними.

Крім того, згідно з пунктами 3, 4 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (п. 15.).

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду (16.).

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я (п.19).

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я (20).

На підставі вказаних положень слід дійти висновку про те, що для працівника поліції при складанні протоколу належним та достатнім доказом наявності стану алкогольного сп`яніння водія є висновок щодо результатів медичного огляду, наданий лікарем закладу охорони здоров`я. Всі інші дані про проходження лабораторних досліджень фіксуються в акті медичного огляду особи, який складається в одному примірнику та залишається в закладі охорони здоров`я. Перед судом не ставилось питання про витребування подібного акту та відповідних клопотань не заявлялось.

Щодо направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції, то вказаний документ залишається в медичному закладі при доставці водія та проходженні відповідного обстеження.

У зв`язку із цим наявні матеріали справи є належними та допустимим доказами, які поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких підстав, суд вважає, що провина ОСОБА_1 доведена у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Із урахуванням характеру вчиненого правопорушення, обставин даної справи, а також всіх наявних доказів в їх сукупності, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч. 1, 283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.

На постанову суду може бути подано апеляцію до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з моменту його винесення.

Суддя: Д. В. Кузнецов