Справа № 203/4892/21
Провадження № 3/0203/2852/2021
П О С Т А Н О В А

іменем України

09.12.2021 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Черваньова Ю.М., розглянувши матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, продавця магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП « ОСОБА_2 », проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ№ 467930 від 06.11.2021 року ОСОБА_3 06.11.2021 року о 10.30 годині за адресою: м.Дніпро, вул.Пастера, 2 здійснювала діяльність суб`єкта господарювання з обслуговування відвідувачів, у якого не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра, чим порушила постанову КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, тому вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилась, була повідомлена про дату та час судового засідання належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. До таких даних відносять: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також інші документи.

Частиною 1 ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Разом з тим, вказана норма є бланкетною правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Особою, яка склала протокол про адміністративнеправопорушення, не зазначила в ньому який саме пункт Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року було порушено ОСОБА_1 , обмежившись тільки посиланням на сам нормативно-правовий акт.

Відповідно до ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до ст. 65 ГК України, посадова особа - це особа, в якої наявні організаційно-розпорядчі або адміністративно господарські функції.

Зокрема, організаційно-розпорядчі функції полягають у здійсненні керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах та організаціях (планування роботи, організація праці, забезпечення трудової дисципліни тощо). Такі функції здійснюють, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних чи комунальних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідувачі відділів, лабораторій) та їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири) тощо.

Адміністративно-господарські обов`язки включають повноваження з управління або розпорядження державним, комунальним чи колективним майном, що полягає в установленні порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпеченні контролю за цими операціями тощо. Такі повноваження у тому чи іншому обсязі мають начальники планово-господарських, постачальних, фінансових відділів та служб, завідувачі складів, магазинів, майстерень, ательє, їх заступники, керівники відділів підприємств, відомчі ревізори та контролери тощо.

Із системного аналізу наведених норм вбачається, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, яке полягає у здійсненні діяльності суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких не нанесене маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1.5 метра, є суб`єкт господарювання чи його посадова особа.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції вимоги процесуального закону не були виконані, не було з достовірністю встановлено посаду ОСОБА_1 ,не встановлено коло їїповноважень, чи, у розумінні ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, вона може бути суб`єктом даного правопорушення.

Крім того, суд зауважує, що до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного доказу на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП та матеріали справи складаються тільки з протоколу та копії паспорта останньої.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (Рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25) , який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Враховуючи суворість санкції ч.1 ст.44-3 КУпАП , яка є значно суворішою навіть ніж деякі санкції статей Кримінального кодексу України, а також усталену практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на мету санкції та її суворість, такі справи визнаються кримінальними в розумінні Конвенції, у зв`язку з чим суди мають суворіше ставитись до розгляду таких справ та забезпечувати більш високі стандарти доказування.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП є недоведеною та на підставі п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.44-3, ст.ст.247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Ю.М. Черваньова