П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" вересня 2021 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Адамович М. Я. , за участю прокурора Проць О.Б., захисника адвоката Бідненко В.М., розглянувши справу про адміністративне корупційне правопорушення, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , інваліда ІІІ групи, на утриманні одна дитина-інвалід, головного бухгалтера КП «Соснівкажитлокомунсервіс»,

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного бухгалтера КП «Соснівкажитлокомунсервіс», відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності за порушення пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, 04.04.2021р. о 13.34год. подала на офіційний веб-сайт Національного агенства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік.

Сама ОСОБА_1 в суді своєї вини не визнала та пояснила, що в листопаді 2020 року вона прийнята на посаду головного бухгалтера КП «Соснівкажитлокомунсервіс».

До того вона працювала на посаді бухгалтера в лікарні м.Соснівка, яка також є комунальним підприємством міської ради, однак декларації про майновий стан не подавала.

Про необхідність подання декларації її було повідомлено лише 02.04.2021р., що було причиною невчасності подання такої.

Прокурор в суді зазначила, що ОСОБА_1 була зобов`язана ознайомитися із законом України «Про запобігання корупції» та знати про необхідність подання декларації про майновий стан.

Врахувавши позицію прокурора та пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, доходжу наступного висновку.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у такому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Вчинення діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності за цією статтею.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх настання (прямий умисел) або свідомо допускала настання цих наслідків (непрямий умисел) (ст.10 КУпАП).

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (самовпевненість) або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (недбалість).

При цьому склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.172-6 КУпАП, є формальним, характеризується недодержанням різноманітних правил, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно встановлювати і суб`єктивну сторону даного правопорушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Про це ЄСПЛ зокрема зазначає у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто, вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Така правова позиція узгоджується зі ст.8 Конституції України, відповідно до якої, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не заперечила того, що вона з пропуском строку у чотири дні подала вищевказану декларацію.

Разом з тим, остання вказала на поважну причину пропуску такого строку, якою зазначила повідомлення її про необхідність подання декларації лише 02.04.2021р., тобто після спливу двох днів від 00.00год.01.04.2021р., що є кінцевим часом подання такої декларації.

Як вбачається з наявних в справі копій наказу №109-к, листа Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області, ОСОБА_1 06.11.2020р. прийнята на посаду головного бухгалтера КП «Соснівкажитлокомунсервіс» та копунальне підприємство доведено до відома про необхідність подання працівниками, в тому числі головним бухгалтером, декларацій, лише 02.04.2021р.

З дослідженого судом витягу з Єдиного державного реєстру декларацій вбачається, що ОСОБА_1 02.04.2021р. зареєструвалася в персональному кабінеті на офіційному веб-сайті Національного агенства з питань запобігання корупції та подала декларацію 04.04.2021р.

Дослідивши вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що особа, яка притягалася до адміністративної відповідальності, не мала умислу на несвоєчасне подання декларації, а подання такої через два дні з дня попередження про необхідність її подання, на думку суду, є виправданим строком.

Зазначені обставини виключають наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, що є підставою закриття

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Постанова може бути оскаржена прокурором в той самий строк, у випадках, передбачених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: М. Я. Адамович