КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №754/9301/2021 Головуючий у І інстанції - Лісовська О.В.
апеляційне провадження №33/824/4078/2021 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Приходько К.П., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Плахотнюка Олександра Олександровича, представника потерпілої ОСОБА_3, переглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 10 серпня 2021 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає

за адресою:

АДРЕСА_1

закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 09 червня 2021 року серії ВАБ №566991, 09 червня 2021 року приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї доньки ОСОБА_2 (постійні погрози, образи, нецензурна лайка, кидання в бійку), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 10 серпня 2021 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 10 серпня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказані факультативні ознаки об`єктивної сторони правопорушення - конкретний час та місце його вчинення та вказані обов`язкові ознаки об`єктивної сторони правопорушення - конкретні дії, вчинені порушником, які охоплюються як статтею 173-2 КУпАП так і ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Попри це, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що нібито з наведених у протоколі даних неможливо встановити, які саме дії були вчинені порушником відносно своєї доньки саме 09 червня 2021 року, оскільки викладене у протоколі свідчить про постійні погрози, образи, нецензурну лайку, але не зазначено період, в якій такі дії особою вчиняються.

Суд першої інстанції не надав оцінку поясненням порушника та потерпілої у їх взаємозв`язку з даними викладеними у протоколі, та не врахував ці пояснення під час ухвалення постанови.

Потерпіла ОСОБА_2 вважає, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №566991 повно та точно викладена об`єктивна сторона вчиненого правопорушення, наявні в матеріалах справи докази вини порушника у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є переконливими і достатніми та відповідають фактичним обставинам справи.

У судовому засіданні представник потерпілої підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

ОСОБА_1 та його захисник проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили залишити постанову судді Деснянського районного суду від 10 серпня 2021 року без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, згідно з вимогами ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Європейським судом з прав людини (в подальшому ЄСПЛ) у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення.

Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків», за змістом якого вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину, якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання.

У будь-якому випадку правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за правилами кримінального правопорушення за яке призначене покарання (стягнення), за яким особа позбавляється волі.

Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України», «Швидка проти України» та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП дає підстави стверджувати те, що це правопорушення відповідає критерію «кола адресатів» та критерію «мети та тяжкості наслідків».

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства.

У зв`язку із цим, при розгляді апеляційної скарги, при наданні оцінки доказам та вирішенні питання про законність та обґрунтованість судового рішення суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

Забезпечення доведеності вини є складовою частиною однієї із засад кримінального провадження відповідно до п.10 ч.1 ст.7, ст.17 КПК України та однією із засад судочинства відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Конституції України.

Відповідно до приписів ст.256 КУпАП, в протоколі, про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються місце, час вчинення та суть правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі.

Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Так, у відповідності до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», частина перша ст.173-2 КУпАП викладена у наступній редакції: «Вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення».

Під психологічним насильством у сім`ї розуміється насильство, пов`язане із дією одного члена сім`ї на психіку іншого шляхом словесних образ, погроз, переслідування, яким умисно спричиняється емоційна невпевненість та нездатність себе захистити, чим завдається або може бути завдана шкода психічному здоров`ю цього члена сім`ї.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено настання конкретних наслідків вчинення адміністративного правопорушення, хоча, за змістом диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, встановлення і відображення у протоколі наслідків, які утворюють об`єктивну сторону змісту правопорушення, є обов`язковим.

Суд першої інстанції правомірно не прийняв до уваги Висновок експертного дослідження від 12 липня 2021 року, наданого судово-медичним експертом ОСОБА_4 на підставі заяви ОСОБА_2 , оскільки описані у протоколі про адміністративне правопорушення події відбувалися 09 червня 2021 року, тоді як до судового експерта Пристромова Ю.В. звернулася більше ніж через місяць, а саме 12 липня 2021 року, у зв`язку з чим неможливо встановити причинно-наслідковий зв`язок між тілесними ушкодженнями потерпілої та подіями, які мали місце 09 червня 2021 року.

Таким чином, в ході провадження у цій справі не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.173-2 КУпАП.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 10 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду К.П. Приходько