ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/9684/20 Головуючий суддя І інстанції Божко В. В.
Провадження № 33/818/892/21 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2021 року суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ткаченко О.О., а також представника митниці Тупікової О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 09 липня 2020 року стосовно ОСОБА_1 -

ВСТАНОВИВ :

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1977 року народження, громадянин України, мешканець м. Харкова, -

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 000 грн.

Також з ОСОБА_1 стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

Постановою встановлено, що 17.11.2018 громадянин України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через міжнародний пункт пропуску «Гоптівка Нехотєєвка» Харківської митниці ДФС автомобіль марки «VW POLO», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації Литва), в режимі транзиту з оформленням митної декларації та кінцевим терміном вивезення 27.11.2018. У зв`язку з відсутністю інформації щодо вивезення вказаного транспортного засобу за межі митної території, звернення особи з приводу аварії чи дії обставин непереборної сили, складання протоколу про порушення митних правил щодо вищевказаного автомобіля листом Слобожанської митниці Держмитслужби від 08.01.2020 гр. України ОСОБА_1 було запропоновано з`явитися до митниці для надання пояснення стосовно порушення терміну транзитного перевезення. На виклик до митниці громадянин не з`явився. Відповідно до даних «Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску» АСМО «Інспектор 2006» та ЄАІС на момент складання протоколу вказаний автомобіль вивезено не було. За даним фактом відносно гр. ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил, передбачене ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України.

Не погодившись з цим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасмуватипостанову Київського районного суду м. Харкова від 09.07.2020 року, провадження у справі закрити на підставі п.7 ст 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що на митну територію України автомобіль «Фольксваген ПОЛО» не ввозив та будь-яких декларацій не заповнював та не подавав. Вказує, що суд першої інстанції не повідомляв його про час та місце розгляду справи, а тому він не міг можливості захистити себе в суді першої інстанції. Вважає, що суд першої інстанції порушив вимоги ст. 38 КУпАП під час розгляду справи про порушення митних правил стосовно нього.

Крім того, ОСОБА_1 просив поновити йому пропущений строк апеляційного оскарження постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 09 липня 2020 року, посилаючись на те, що в судовому засіданні в суді першої інстанції він участі не приймав.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

За таких обставин, з метою дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя шляхом реалізації прав на оскарження судового рішення та доступу до правосуддя, - відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Ткаченко О.О., а також пояснення представника митниці Тиндика М.В., який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та вважав її законною та обґрунтованою, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з відомостей, що є наявними в матеріалах справи, суд першої інстанції не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 щодо порушення митних правил.

Переглядаючи оскаржувану постанову в межах доводів поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її законність та обґрунтованість, виходячи з наступного.

Відповідно до відомостей доповідної записки головного державного інспектора відділу митного оформлення «Гоптівка» митного поста «Магістральний» Слобожанської митниці Держмитслужби Логінова С.І. (арк. 4), а також відповідно дот відомостей журналу пункту пропуску (арк. 13), 17.11.2018 року о 14.07 год. ОСОБА_1 було ввезено на митну територію України через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Гоптівка» транспортний засіб особистого користування «VW POLO», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації Литва) в митному режимі «транзит», з встановленим терміном вивезення до 27.11.2018 року включно.

Крім того, відповідно до відомостей митної декларації (арк. 12), вбачається, що ОСОБА_1 17.11.2018 року власноручно заповнив декларацію та подав її митному органу. В цій декларації він власноручно зазначив, що зі змістом статей 4 (п.60), 90-95, 381, 470, 483, 485 МК України ознайомлений. Зобов`язався вивезти автомобіль у строк встановлений законодавством України.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не надав будь-яких фактичних відомостей щодо спростування факту заповнення саме ним митної декларації.

Також, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував, що в матеріалах справи містяться копії саме його паспорту громадянина України, а те, яким чином вони опинились у справі він пояснити не зміг.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник митниці ОСОБА_2 пояснила, що під час митного оформлення працівники митниці без отримання паспорта громадянина не приймають окремо технічний паспорт автомобіля для оформлення митних формальностей, а тому апеляційний суд дійшов висновку, що під час ввезеня автомобіля на митну територію України саме ОСОБА_1 надаав працівникам митниці свій паспорт, а також надав і технічний паспорт на автомобіль, який він ввіз на митну територію України.

Належить взяти до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала, в порядку, передбаченому чинним законодавством, зокрема в порядку КАС України, а також до керівництва працівників митниці, які складали матеріали про порушення митних правил, ОСОБА_1 не оскаржувалися.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що саме ОСОБА_1 17.11.2018 року ввіз на митну територію України автомобіль «VW POLO», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації Литва) та всупереч вимогам ч.6 ст. 470 МК України не вивіз за межі митної території України цей транспортний засіб, хоча повинен був його вивезти та був обізнаний про цей обов`язок, а тому твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не ввозив автомобіль до митної території України суд апеляційної інстанції розцінює як обраний ним спосіб захисту для уникнення відповідальності.

Поряд з цим, відповідно до вимог ст. 467 МК України, яка була чинна на момент розгляду справи судом першої інстанції, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Відповідн до вимог ст 488 МК України, провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатимм з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Проткол про порушення митних парвил був сколадений 27 січня 2020 року, тобто днем виявлення правопоургення, у цій справі, слід вважати саме 27.01.20920 року. Справа до суду першої інсатнції надійшла 18.06.2020 року і з цієї дати строк накладення адміністративного стягнення зупинився, а тому суд першої інстанції не порушив вимог ст. 467 МК України під час розгляду цієї справи, а такі твердження апелянта є необгрунтованими.

Разом з цим, апеляційний суд вважає за необхідне зменшити розмір штрафу накладеного на ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до матеріалів справи, строк вивезення ОСОБА_1 автомобіля з митної території України закінчився 28.11.2018 року. Автомобіль до цього часу ОСОБА_1 з митної території України не вивіз, тобто суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що правопорушення ОСОБА_1 скоїв станом на 28.11.2018 року, оскільки це перший день строку, коли він вже повинен був вчинити дії щодо вивезення автомобіля за межі митної території України.

Станом на 28.11.2018 року діяла ст. 470 МК України у редакції закону № 2612-VІІI від 25 листопада 2018 року, відповідно до якої ця стаття мала три частини. Згідно частини третьої цієї статті, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Станом на 08.12.2018 року ОСОБА_1 свій обов`язок щодо вивезення автомобіля за межі митної території України не вчиняв.

Відповідно до частини 2 статті 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

08 листопада 2018 року прийнято Закон України № 2612-VIII «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», яким статтю 470 МК України було змінено та доповнено, в тому числі, частиною шостою такого змісту:

«Перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.».

Закон № 2612-VIII набрав чинності 22 серпня 2019 року.

Таким чином, з 22 серпня 2019 року передбачена інша адміністративна відповідальність за ті ж самі дії, що скоїв ОСОБА_1 з 28.11.2018 року до 08.12.2018 року.

Разом з цим, санкція частини 3 статті 470 МК України, на час скоєнні ОСОБА_1 правопорушення, передбачала адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що є значно меншою ніж передбачено ч.6 статтею 470 МК України на час винесення судової постанови стосовно ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає за необхідне, враховуючи вимоги ч.1 ст. 8 та п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, змінити постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 09.07.2020 року стосовно ОСОБА_1 в частині накладеного розміру адміністративного стягнення зменшивши його до розміру штрафу, передбаченого санкцією частини 3 статті 470 МК України, яка діяла на час скоєння ОСОБА_1 правопорушення, що пом`якшує його відповідальність за розміром штрафу, та буде відповідати меті адміністративної відповідальності, оскільки є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, внаслідок застосування закону що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновивши йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 09 липня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 09.07.2020 щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.470 МК України, змінити в частині розміру накладеного адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави, зменшивши його до п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, в редакції ЗУ № 2612-VIІІ від 25 листопада 2018 року.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков