Провадження № 3/127/8359/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2021 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Курбатова І.Л., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого у Державній службі охорони, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29.09.2021 року близько 18:45 вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 психологічного та фізичного характеру, перебуваючи за місцем проживання, ображав нецензурною лайкою та бив руками по голові.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав та суду повідомив, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 із своєю колишньою дружиною ОСОБА_2 . Зазначив, що із нею у нього конфліктні відносини з 2020 року. З весни 2021 року вони розлучені, проте і надалі проживають в одній квартирі, але в різних кімнатах. На даний час між ними існує спір щодо майна. До події, яка відбулася 29.09.2021 року, ОСОБА_2 забрала свої речі з квартири та там не проживала. В той день, близько сьомої години вечора в двері постукали його колишня дружина, її донька та ще якийсь чоловік. Він їх не пустив в квартиру та викликав поліцію. На 102 йому повідомили, що поліцію за вказаною адресою вже викликали. Вказав, що коли намагався вийти з будинку, колишня дружина, її донька та чоловік, який був з ними не випускали його. Після цього повернувся в квартиру. Коли приїхала поліція, його колишня дружина почала розповідати неправдиву інформацію про те що останні 2 роки він її б`є та ґвалтує. Зазначив, що під час складення протоколу чоловік, який прийшов з його колишньою дружиною та її донькою, ображав його та провокував на конфлікт. Працівники поліції повезли його на експертизу, яка показала, що він тверезий. Крім цього, вказав, що працівники поліції культурно випхали його з квартири, заборонивши заходити туди протягом трьох днів. Зазначив, що дружина викрадає з квартири речі, які належать йому.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомила, що є ОСОБА_1 є колишнім чоловіком її матері ОСОБА_2 . Її матір проживала за спільною адресою з ОСОБА_1 , але в різних кімнатах на дверях яких є замки. Власником цієї квартири є ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 зареєстрована у вказаній квартирі. ОСОБА_2 проживає у цій квартирі, оскільки іншого житла у неї немає. Спільний побут у ОСОБА_2 і ОСОБА_1 відсутній. Вказала, що в день події її мама приїхала з відпустки, а ОСОБА_1 , змінивши замки на вхідних дверях, не пускав їх у квартиру. Вони викликали поліцію. Через 5 хв. після цього, ОСОБА_1 закрив квартиру та почав втікати. Попросили друга, який приїхав з ними, зупинити ОСОБА_1 , щоб він не втік. Після цього, ОСОБА_1 повернувся в квартиру, а по дорозі, коли підіймався по сходах, вдарив її матір долонею по обличчю. Від удару ОСОБА_2 обперлася об стінку. Крім цього, ОСОБА_1 погрожував її матері та виражався на її адресу нецензурною лайкою. Зазначила, що від удару у ОСОБА_2 утворився синяк. Вказала, що на момент складення ОСОБА_2 і ОСОБА_1 були розлучені.

Свідок ОСОБА_4 повідомив, що він, ОСОБА_3 та матір`ю останньої приїхали за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не змогли попасти в квартиру. Вони викликали поліцію. Коли ОСОБА_1 намагався втекти з квартири він його затримав біля воріт на прохання ОСОБА_3 . Після цього, ОСОБА_1 повернувся в квартиру та закрився там. Перед тим, піднімаючись по сходах ОСОБА_1 наніс ляпас по обличчю ОСОБА_2 . Вказав, що особисто бачив нанесення удару по лівій щоці. Від удару потерпіла заплакала. Поліцію очікували біля під`їзду, до того не заходили в квартиру. Коли прибула поліція, в квартирі ОСОБА_1 почав агресивно себе поводити. ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції, що ця квартира є його. Працівники поліції виставили за двері ОСОБА_1 виписавши заборонний припис. Зазначив, що він є другом сім`ї ОСОБА_3 , яка попросила допомогти перевести речі її матері з квартири, яка знаходиться по АДРЕСА_2 жодних речей не привозили.

Свідок ОСОБА_2 суду повідомила. що 29.09.2021 року приїхала додому з донькою та її товаришем. Намагалася відкрити квартиру до якої ключ не підходив. Двері відкрив її колишній чоловік. Сказав що пустить в квартиру тільки тоді, коли вона прийде забирати свої речі. Вона сказала, що прийшла за речами, проте він, хлопнувши дверима закрив їх. Вона викликала поліцію. Після цього, ОСОБА_1 почав втікати, але товариш доньки зупинив його, не давши втекти. ОСОБА_1 почав назад підійматися по сходовій клітці додому. На сходах він дав їй ляпас, вона втратила рівновагу та впала. Вказане бачили її донька та її товариш. Вказала, що це було приниженням для неї. Далі, приїхали поліцейські і ОСОБА_1 впустив усіх в квартиру. Почав зверхньо з нею спілкуватися. Зазначила, що двері до її кімнати були відкриті, без замка, хоча перед тим замок був. Вказала, що після розлучення, з квітня 2021 року, постійно проживала у вказаній квартирі в окремій кімнаті. Зазначила, що немає де проживати, оскільки всі кошти вклала у квартиру ОСОБА_1 . Наданий час проживає у доньки. Причиною виклику поліції стало те, що ОСОБА_1 не пускав її в квартиру. Коли поліцейські прибули, звернулася до них із заявою про застосування насильства. За медичною допомогою не зверталася.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілої та свідків, дослідивши додані докази, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 443825 від 29.09.2021 року, поясненнями потерпілої та свідків наданими в судовому засіданні, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення.

Так, згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.09.2021 року до поліції звернулася ОСОБА_2 , яка просила прийняти міри до ОСОБА_1 , який 29.09.2021 року близько 18:45 год. вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру.

З дослідженого в судовому засіданні аудіо запису наданого ОСОБА_1 судом не встановлено будь-яких даних, які б підтверджували або спростовували обставини, що мають значення для розгляду справи.

Диспозиція ч. 1ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на подружжя та на колишнє подружжя;

Таким чином, ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру щодо колишньої дружини не залежно від факту спільного проживання.

Згідно з протоколом серії ВАБ № 443825 від 29.09.2021 року ОСОБА_1 29.09.2021 року близько 18:45 вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , психологічного та фізичного характеру, перебуваючи за місцем проживання, ображав нецензурною лайкою та бив руками по голові.

Таким чином, згідно вказаного протоколу, працівником поліції зафіксовано психологічне та фізичне домашнє насильство, яке полягало у нецензурному висловлюванні ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_2 та нанесенні удару по голові останньої.

В судовому засіданні обвинувачений повідомив, що 29.09.2021 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 намагалися зайти в квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , проте він їх не впустив. Після цього, його колишня дружина та донька останньої викликали поліцію. Коли він намагався вийти з будинку, його не пустив чоловік, який приїхав разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Приїхавши на виклик, працівники поліції склали протокол щодо вчинення ним домашнього насильства відносно ОСОБА_2 .

Вказані обставини підтверджені показаннями потерпілої та свідків.

Разом з тим, ОСОБА_1 заперечує застосування психологічного та фізичного насильства відносно ОСОБА_2 , яке відбулося перед приїздом працівників поліції на сходах будинку в якому він проживає.

З приводу застосування фізичного та психологічного насильства суд зазначає наступне.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 вказала, що коли ОСОБА_1 піднімався по сходах, то ображав її нецензурною лайкою та наніс їй ляпас по обличчю. Від вказаного вона втратила рівновагу та вдарилась головою об стіну.

Вказане також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_7 . Так, останні повідомили про час, місце і спосіб нанесення удару по обличчю та факт використання нецензурної лайки на адресу ОСОБА_2 .

Показання потерпілої та свідків узгоджені між собою, послідовні, оскільки з письмових доказів вбачається, що потерпіла та свідки стверджували аналогічне і під час складення протоколу.

Обставини повідомлені потерпілою та свідками спростовують показання ОСОБА_1 .

Так, судом встановлено, що між колишнім подружжям існує конфлікт з приводу проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за однією адресою. Разом з тим, сукупність досліджених доказів переконує суд у тому, що ОСОБА_1 вчинено домашнє насильство щодо його колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного характеру (ображав нецензурною лайкою) та фізичного характеру (удар по обличчю), внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному та фізичному здоров`ю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства, а саме умисне вчинення дій психологічного характеру (ображав нецензурною лайкою) та фізичного характеру (удар по обличчю) внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої.

При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 за вчинення вказаного адміністративного правопорушення суд приймає до уваги обставини справи та особу порушника, а також враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З вказаних підстав суд дійшов переконання, що з метою виховання особи та попередження вчинення ОСОБА_1 правопорушень у майбутньому до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 40-1, 173-2, 283, 284, КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 гривні.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: