Справа № 343/1387/21
Провадження № 33/4808/601/21
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Керніцький І. І.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю захисника Свинтицького І.К.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 25 серпня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції за змістом постанови встановив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Правопорушення вчинено при таких обставинах.

18 липня 2021 року о 01:45 год. в с. Липа по вул. .Шевченка ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2105, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер 6820», проба позитивна - 0,87 проміле, чим порушив п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову і направити справу на новий розгляд.

Не оспорюючи факт керування транспортним засобом без посвідчення водія та перебування в стані алкогольного сп`яніння, відповідно законність складення на нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та постанови за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, висловлює незгоду з накладенням на нього такого адміністративного стягнення як позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Пояснює, що у нього ніколи не було і немає на даний час посвідчення водія. Зауважує, суддя дійшов правильного висновку про те, що він не наділений правом керувати транспортним засобом, а тому його не можна позбавити цього права, однак у резолютивній частині наклав на нього таке стягнення, що є порушенням матеріального права. Крім цього, посилається на те, що він не був повідомлений про день та час проведення судового засідання, в матеріалах справи відсутні дані про направлення йому повістки та про отримання ним повістки. Провівши судовий розгляд у його відсутність, суддею порушено його конституційні та процесуальні права.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, захисник Свинтицький І.К. просив проводити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Оскільки не встановлено обставин, які перешкоджають проведенню апеляційного розгляду, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

В судове засідання апеляційного суду з`явився захисник Свинтицький І.К., якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП. Він просив задовольнити апеляційну скаргу.

Заслухавши доводи захисника Свинтицького І.К., перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно задовольнити частково, а постанову судді змінити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Апелянт, не оспорюючи свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилається на те, що суддя, провівши судовий розгляд у його відсутність, порушив його права, а також помилково застосував до нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення його прав як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки судом безпідставно розглянуто справу у його відсутність, хоча він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Захисник Свинтицький І.К. вказав, що ОСОБА_1 з 03 серпня 2021 року до 26 серпня 2021 року перебував за кордоном, як підтверджують штампи у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, що свідчить про те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не міг з`явитися в судове засідання.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Перенесення розгляду справи повинно бути зумовлене поважними причинами.

Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Вважаю, що суддя обґрунтовано прийняв рішення про можливість розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 , оскільки були дані про своєчасне його сповіщення про місце і час розгляду справи і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд першої інстанції повідомляв ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи 25 серпня 2021 року шляхом направлення судової повістки за відомою з матеріалів справи адресою (а.с. 12).

За змістом рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення - повістки про виклик до суду на 25 серпня 2021 року, відправлення вручено 10 серпня 2021 року, підпис - Юсип (а.с. 13).

Приймаючи до уваги, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним, враховую положення кримінального процесуального кодексу про те, що судова повістка може бути вручена дорослому члену сім`ї особи, чи іншій особі, яка з нею проживає. На цю особу покладається обов`язок вручити повістку чи повідомити про неї адресата без зволікання.

З врахуванням того, що ОСОБА_1 згідно з змістом протоколу знав про розгляд справи щодо нього в Долинському районному суді Івано-Франківської області, йому було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, не повідомляв суд зміну місця проживання (перебування), місцезнаходження або про відсутність можливості бути присутнім в судовому засіданні, не вживав будь-яких заходів, які б свідчили, що він бажає подати докази, давати пояснення, залучити захисника, та, хоча був відсутній за місцем проживанням, поштове відправлення з повісткою про виклик до суду отримано членом сім`ї, вважаю, що судом забезпечено в повній мірі дотримання його прав, передбачених ст. 268 КУпАП України, і завершення розгляду справи у його відсутність не призвело до їх порушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 є особою, яка не має права керування транспортними засобами.

Відповідно до довідки Відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області № 6854 від 23 липня 2021 року (а.с. 6) ОСОБА_1 згідно системи ІПНП посвідчення водія відповідної категорії не видавалось.

Відповідно до абз. 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Суддя суду першої інстанції, як вбачається зі змісту мотивувальної частини постанови, обґрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не наділений правом керування транспортними засобами, а тому його не можна позбавити цього права, проте в резолютивній частині постанови помилково зазначив про накладення на нього стягнення також у видіпозбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Під час апеляційного розгляду підстав для скасувати постанови судді суду апеляційної інстанції не встановлено.

Вважаю, що постанову судді суду першої інстанції необхідно змінити, виключивши з резолютивної частини посилання на накладення стягнення у видіпозбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

За таких обставин, ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, що відповідає ст. ст. 23, 33 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 25 серпня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови посилання на накладення стягнення на ОСОБА_1 у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В решті постанову судді залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло