Справа 362/4747/21
Провадження 3/362/2029/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2021 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області адміністративні матеріали, що надійшли від батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква УПП у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 ,

за ст. ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

22.08.2021 о 23:11 год. на а/д М-05 «Київ-Одеса» 57 км. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi Lanser X д.н.з. НОМЕР_1 , у порушення п. п. 12.1, 13.1 ПДР України, не дотримався безпечної швидкості руху, при виникненні небезпеки не вжив заходів аж до повної зупинки транспортного засобу, або безпечного об`їзду перешкоди, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Skoda Octavia д.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу серії ААБ № 292802 від 22.08.2021 ОСОБА_1 на вищезазначеному відрізку дороги керував вказаним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер ARLM0328» результат якого становить 2,02 ‰.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що того вечора керував автомобілем, був дуже стомлений і заснув за кермом. Через це його транспортний засіб вдарився у відбійник і в автомобіля вирвало ліве переднє колесо. У той момент з полоси розвороту виїхав автомобіль Skoda Octavia д.н.з НОМЕР_2 . Він, ОСОБА_1 , намагався у никнути зіткнення з цим автомобілем, однак через вказану технічну несправність не зміг вчасно зреагували та здійснити повну зупинку свого автомобіля, а тому відбулось зіткнення. Визнав себе винуватим у порушенні правил дорожнього руху, що стало причиною зіткнення транспортних засобів, просив суд суворо його не карати.

Разом з тим ОСОБА_1 заперечив факт керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Вказав на ряд процесуальних порушень з боку працівників поліції при складанні протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Не заперечив, що проходив огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», однак категорично не погоджується з результатом такого огляду, який міститься у матеріалах справи. Вказав, що підпис на роздруківці не його, протокол складено до моменту проходження ним огляду на стан сп`яніння, працівники поліції не роз`яснили йому права, свідком складання цього протоколу був пасажир транспортного засобу, з яким здійснив зіткнення, огляд проводився відразу після дорожньо-транспортної пригоди і він перебував у шоковому стані і погано усвідомлював події, що відбувалися у той момент.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про таке.

За правилами ст. 7 КУпAП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з aдміністративним прaвопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про aдміністративні прaвопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, то, на думку суду, вона підтверджується поясненнями наданими ним у судовому засіданні та дослідженими у судовому засіданні письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 22.08.2021, водія транспортного засобу, з яким здійснив зіткнення ОСОБА_1 , та даними схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.08.2021.

Отже, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що виразилося у порушенні останнім, як водієм, правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, суд враховує таке.

Диспозицією ч. 1 cт. 130 КУпAП передбачено відповідальність, з-поміж іншого, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння <…>.

Згідно з п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється ст. 266 КУпАП.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735), а також Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі - Інструкція № 1395).

Так, відповідно до п. 10 Інструкції № 1452/735 результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. <…> Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 <…> не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

У силу п. 11 Інструкції № 1452/735 оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

Отже, з наведеного випливає, що спочатку поліцейський проводить огляд водія на стан сп`яніння, отримує результат такого огляду, і тільки після виконання цих дій, за наявності підстав, складає протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучає результати огляду.

Як вбачається з даних роздруківки приладу «Драгер ARLM0328» тест № 189, яка наявна при матеріалах справи, факт алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 виявлено о 23:56:26 год., водночас протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 292802 від 22.08.2021 складено о 23:25 год., тобто за 31 хв. до моменту встановлення вказаного факту, що свідчить про упередженість уповноважених працівників поліції, які зробили висновок про наявність складу цього правопорушення до його фактичного виявлення.

Крім того, з дослідженого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, що відображений на диску, який долучено до матеріалів цієї справи, видно, що ОСОБА_1 дійсно проходить огляд на стан сп`яніння о 23:53:06 год., 23:53:40 год., 23:54:20 год. На відеозаписі відсутній факт згоди останнього з результатом огляду, а також факт підписання і отримання ним свого екземпляра результату.

Окрім того суд звертає увагу на те, що короткі підписи у відповідних місцях у вказаних протоколі і роздруківці приладу «Драгер ARLM0328», де проставляє свій особистий короткий підпис особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відрізняються і зазначені чорнилами різного кольору, а також у вказаному протоколі відомості про свідків зазначені також чорнилом відмінного кольору від інших зазначених у цьому протоколі відомостей, а також іншим почерком. Дане викликає обґрунтований сумнів законності проведення огляду та належного оформлення його результату.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського видно, що одним із свідків огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння поліцейський залучив пасажира автомобіля, з яким ОСОБА_1 допустив зіткнення; на відеозаписі відсутній факт встановлення працівником поліції осіб свідків; відеозапис не містить роз`яснення прав та обов`язків ОСОБА_1 , а також з цього відеозапису вбачається те, що працівник поліції вимикав відеозапис під час оформлення матеріалів, тобто не відбувалося його автоматичне вимикання, як це передбачено відповідними нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини санкція, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпAП, за характером і наслідками фактично є кримінальною, а тому під час доведення винуватості у цій категорії справ належить застосовувати стандарт доведення «поза розумним сумнівом», який означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і обвинувачений є винним у його вчиненні.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» («Avsar v. Turkey», пункт 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Ст. 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на викладене, дослідивши усі наявні у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до висновку про недоведеність у даному випадку вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за стандартом доведення «поза розумним сумнівом» і наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 cт. 247 КУпAП за вiдсутністю подiї і cкладу aдміністративного прaвопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

У силу ст.40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_3 необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 7, 36, 221, 245, 247, 251-252, 266, 283-284, 294 КУпАП, суд

постановив:

Об`єднати в одне провадження справи № 362/4747/21 та 362/4748/21 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП, присвоїти об`єднаній справі № 362/4747/21, провадження № 3/362/2029/21.

ОСОБА_1 визнати винуватим за ст. ст.124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави 454 гривень судового збору.

Штраф підлягає сплаті не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Зaкpити пpовадження у справі про aдміністративне пpавопорушення щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпAП у зв`язку з вiдсутністю пoдії і cкладу aдміністративного прaвопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко