Провадження №: 3/752/8720/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 вересня 2021 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши об`єднані матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства психологічного та економічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , за наступних обставин.

Так, 09.07.2021 о 07 год. 49 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку із дружиною ОСОБА_2 , в ході якої зіпсував їй одяг та не неодноразові її вимоги покинути квартиру не реагував.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих дій не визнав. Пояснив суду, що дійсно у зазначений в протоколі день і час між ним і дружиною виникло непорозуміння, яке перетворилося у сварку, між тим жодних насильницьких дій по відношенню до дружини не вчиняв.

Потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що у визначений у протоколі день і час її чоловік прийшов з нею помиритися, між тим в ході примирення між ними виникла сварка, тому під впливом емоцій вона викликала поліцію. Шкоди її психологічному і фізичному здоров`ю не завдано, претензій майнового характеру до чоловіка не має.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» економічне насильство це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства.

За наслідками розгляду справи встановлено, що у визначений у протоколі день і час ОСОБА_1 домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_2 не вчиняв, факт вчинення насильницьких дій заперечується як ОСОБА_1 , так і самою потерпілою ОСОБА_2 .. Доказів зворотного матеріали справи не містять, як доказ вини до протоколу долучено рапорт оперативного чергового і письмові пояснення потерпілої, обставини викладені в яких, потерпіла під час розгляду справи заперечувала, пояснюючи це тим, що викликала поліцію і дала пояснення про вчинення її чоловіком домашнього насильства під впливом емоцій.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт ОСОБА_1 домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_2 .

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про відсутність як подій так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП у діях ОСОБА_1 , що є підставою для закриття справи.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.9, ч.1 ст. 173-2, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251-252, 173-2, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.