Провадження № 33/4820/725/21
Категорія: ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП Доповідач Бережний С.Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2021 року м.Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., з участю секретаря судового засідання Якимець М.О., захисника Тарадуди В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Тарадуди В.В. на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2021 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст.173 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 12 вересня 2021 року о 23 год. 20 хв. по вул. П.Мирного,1/2, м. Хмельницький, керував транспортним засобом «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 12 вересня 2021 року о 23 год. 30 хв. в м. Хмельницький по вул. П.Мирного,1/2, в дворі житлового будинку, виражався нецензурною лайкою в бік працівників поліції, а саме поліцейських УПП в Хмельницькій області: капрала поліції ОСОБА_2 та рядового поліції ОСОБА_3 , погрожував фізичною розправою, внаслідок чого порушував громадський порядок та спокій громадян, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 04 жовтня 2021 року, підставі ст. 36 КУпАП, адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 в частині визнання ОСОБА_1 винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, та провадження по справі про адміністративне провадження відносно останнього закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Вважає, що постанова суду є необґрунтованою, оскільки судом неповно з`ясовано обставини справи та не надано відповідної правової оцінки доказам, які містяться у матеріалах справи, а тому рішення суду винесено з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального законодавства. Вказує, що у протоколі адміністративного правопорушення вказано, що вчинив правопорушення ОСОБА_1 , а тому відсутні підстави для притягнення до адміністративної відповідальності саме - ОСОБА_1 . Звертає увагу, що ОСОБА_1 не керував автомобілем. Зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, відео з камер відеонагляду будинку по АДРЕСА_2 є неналежним та недопустимим доказом, оскільки записи отримані невстановленим поліцейським шляхом - застосуванням власного мобільного телефону.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

В частині визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП апеляційним судом не переглядається, оскільки апелянтом не оскаржується.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За змістом п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до положень п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 12 вересня 2021 року був складений інспектором взводу 1 роти 2 БУПП в Хмельницькій області ДПП, того ж дня, 23 год. 20 хв. по вул. П.Мирного,1/2, м. Хмельницький, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що у протоколі адміністративного правопорушення вказано, що вчинив правопорушення ОСОБА_1 не можуть бути враховані, зважаючи, що протокол складений саме на ОСОБА_1 (а.с.1)

Що стосується недопустимості відеозапису події як доказу винуватості ОСОБА_1 оскільки такий записаний на телефон працівника поліції, то такі посилання в апеляційній скарзі апелянта не заслуговують на увагу суду.

Відповідно до вимог ст. ст. 31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відеозапис є належним та допустимим доказом. А тому, місцевий суд обґрунтовано поклав такий в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Судом першої інстанції було допитано в судовому засіданні свідка ОСОБА_4 , яка стверджувала, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, однак місцевим судом вірно критично оцінено покази свідка, оскільки вони не узгоджуються з матеріалами справи та з даними відеозапису.

З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції пропонували пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, останній словами погоджувався однак вимоги працівників поліції не виконував, від проходження огляду ухилявся різними методами, поліцейські пропонували водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння понад 5 разів. Дії ОСОБА_1 свідчили про те, що він відмовляється пройти такий огляд на місці зупинки. Тоді працівники поліції висунули ОСОБА_1 вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 теж ухилявся. Така поведінка ОСОБА_1 правильно розцінена працівниками поліції, як відмова від проходження огляду, що і стало підставою для складання протоколу.

Під час апеляційного розгляду порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції», та порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено.

Зібрані та досліджені судом першої інстанції докази, які є належними та допустимими, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, давали суду прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень норм процесуального та матеріального права, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтами в апеляційній скарзі мотивів, допущено не було.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику - адвокату Тарадуді В.В. строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2021 року.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2021 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.130, ст.173 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду С.Д. Бережний