КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/5740/2021 Категорія: ст. 173 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Кравчук Ю.В.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Маліновський О.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

та його захисника - адвоката Дейнеки С.Л.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 12 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 12 листопада 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнановинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Накладенона ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 гривень.

Стягнутоз ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні на користь держави.

Закритопровадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Відмовленоу задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу.

Як зазначено у постанові, 01 листопада 2021 року о 05 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи у громадському місці біля магазину «Фора», за адресою: Київська область, смт. Гостомель, вул. Свято-Покровська, 1, автодорога М-07, 23 км, висловлювався нецензурною лайкою на адресу працівників поліції, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №121637 від 01 листопада 2021 року, 01 листопада 2021 року о 05 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи у громадському місці біля магазину «Фора», за адресою: Київська область, смт. Гостомель, вул. Свято-Покровська, 1, автодорога М-07, 23 км, здійснюючи дрібне хуліганство, а саме висловлювання нецензурною лайкою в бік поліцейських ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на законну вимогу командира взводу №2 роти №1 БПП в с. Чайки УПП у Київській області капітана поліції ОСОБА_2 припинити а/п, а саме висловлювання нецензурною лайкою в бік поліцейських не відреагував, при цьому висловлювався в грубій формі на адресу поліцейських нецензурною лексикою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП скасувати та закрити провадження по справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних коштів моральну шкоду у розмірі 30 000 (тридцяти тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних коштів витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн.. 00 коп.

Вважає,що судове рішення винесене з грубим порушенням норм процесуального права та невірно застосованоматеріальні норми, що потягло за собою однобічне та не повне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи. їх не дослідження та не надання їм належної оцінки, при цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи, не перевірившинаявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173КУпАП. а також дана постанова винесена всупереч нормам КУпАП те не відповідає фактичним обставинам справи.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що конфлікт стався за адресою: АДРЕСА_2 , авто дорога М-07, 23 км, що не є громадським місцем де перебувають громадяни та будь- яких інших доказів, які б вказували на посягання громадського порядку та спокою громадян, при вчиненні правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 також зазначає, що Національною поліцією не дотримановідповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається доадміністративної відповідальності, проте суд першої інстанції однобічно та не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, належним чином їх не дослідив та не надав їм належної оцінки, при цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи, не перевірившинаявністьу діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Крім того, апелянт зазначає, що направлений до суду матеріал та їх аргументація є сумнівними і наявність зазначених сумнівів не узгоджується із стандартом доказуванняпоза розумним сумнівом, який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можутьвпливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України №39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 173акону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з правлюдини») тож, суд враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображениху протоколі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує проте, що під час слухання справи в суді першої інстанції ним було заявлено клопотання про відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу, проте суд відмовляючи в клопотанні ОСОБА_1 в постанові суду не зазначив з яких саме підстав було відмовлено мені у відшкодуванні даних витрат та зазначає, що внаслідок незаконного складання протоколу він був позбавлений можливості вести звичний спосіб життя та зазнав суттєвих моральних страждань, оскільки факт незаконного безпідставного звинувачення негативно вплинули на стосунки з оточуючими та ділову репутацію та наразі він вимушений доводити свою невинуватість, відновлювати авторитет та ділову репутацію, що потребує значних зусиль та багато часу, а тому вважає що клопотання про відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Дейнеки С.Л.,які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.

Диспозиція ст.173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. З об`єктивної сторони, хуліганство, незалежно від виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної сторони - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст. 173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання.

Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце.

Громадським місцем визначається - вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії, протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП є формальним, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків, характеризується зухвалою поведінкою громадян, неповагою до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття.

При розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об`єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані у справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка, керуючись законом суд прийшов до законного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №121636 від 01.11.2021 року, відеозаписом наявним в матеріалах справи та рапортом поліцейського ОСОБА_2 (а.с.4).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не висловлювався лайкою на адресу працівників поліції та аналогічні доводи в апеляційній скарзі є необґрунтованими та спростовуються відеозаписом з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника Управління патрульної поліції у м. Києві, з якого чітко вбачається, що ОСОБА_1 діючи умисно спілкувався з працівниками поліції із застосуванням нецензурної лексики та висловлювань, що порушують загальноприйняті правила поведінки у суспільстві, принижують людську гідність. Правопорушення вчинене в присутності інших осіб, зокрема як пояснив при апеляційному розгляді ОСОБА_1 на місці події був присутній його кум - водій автомобіля, пасажиром якого був ОСОБА_1 .

Надуманими є і доводи ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення,передбаченого ст.173 КУпАП, оскільки вказані події на його думку відбувалися не в громадському місці, проте, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису, подія правопорушення відбувалася в межах населеного пункту, біля магазину «Фора», за адресою: Київська область, смт. Гостомель, вул. Свято-Покровська, 1, тобто у публічному місці, яке знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, в присутності інших осіб, а тому суд першої інстанції прийшов до законного та обґрунтованого висновку про те, що своїми діями ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, а саме дрібне хуліганство, тобто висловлювався нецензурною лайкою в громадському місці, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Посилання ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Дейнеки С.Л. на ніби-то незаконність дій працівників поліції, спростовується матеріалами справи та в будь-якому випадку не може бути визнано підставою для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП, поскільки він був не позбавлений можливості оскаржити дії працівників поліції в установленому законом порядку при наявності для цього законних та обґрунтованих підстав.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , проте що суд першої інстанції не зазначив підстав для відмови в клопотанні про відшкодування йому моральної шкоди та витрат на правову допомогу є необґрунтованими, поскільки в постанові суду першої інстанції доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..173 КУпАП та відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу особі, що вчинила адміністративне правопорушення, а також чітко зазначено, що Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено відшкодування особі, яка притягається до адміністративної відповідальності моральної шкоди, а також витрат на правову допомогу за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та були в повній мірі досліджені судом першої інстанції при винесенні постанови.

Суд першої інстанції, врахувавши положення ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 стягнення, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування у справі апеляційним переглядом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ірпінського міського суду Київської області від 12 листопада 2021 щодо ОСОБА_1 за ст.173, 185 КУпАП- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.А. Маліновський