Справа № 629/5031/21
Номер провадження 3/629/1114/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2021 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Цендра Н.В., розглянувши матеріал, який надійшов від Лозівського РВП ГУНП України в Харківській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, навчається в Лозівському ЛЦПО в Харківській області на 2 курсі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

за ч.5 ст.121, ч.6 ст. 121, ч.2 ст. 126, ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення

права, передбачені ст. 268 КУпАП України та ст.63 Конституції України, роз`яснені, суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.08.2021 року о 23-34 год. в смт.Краснопавлівка по вул.Єдності водій керував скутером SPARK марки LB411PCF1HC112229, який не зареєстрований в установленому законом порядку, без номерного знаку, номерний знак відсутній, не маючи права керувати транспортним засобом та не був в застебнутому мотошоломі.

Також згідно протоколів про адміністративне правопорушення серії ААБ № 255355 та серії ААБ № 255354 від 01.09.2021 р. 29.08.2021 року о 23-34 год. в смт.Краснопавлівка по вул.Єдності водій ОСОБА_1 керував скутером SPARK марки LB411PCF1HC112229, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив падіння з транспортного засобу. При ДТП скутер отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після чого залишив місце ДТП, злякавшись відповідальності.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, правопорушник ОСОБА_1 свою провину визнав частково, пояснивши, що дійсно керував без прав, без мотошолому та дорожнього номерного знаку, інші правопорушення не визнає.

Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним об`єднати адміністративні справи №629/5031/21 (провадження 3/629/1114/21), №629/5032/21 (провадження 3/629/1115/21), № 629/5033/21 (провадження 3/629/1116/21), №629/5034/21 (провадження 3/629/1117/21), №629/5035/21 (провадження 3/629/1118/21) в одне провадження, об`єднаній справі присвоїти єдиний номер № 629/5031/21 (провадження 3/629/1114/21).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши всі обставини справи, керуючись законом, суд приходить до наступного висновку.

Викладені вище обставини підтверджуються визнанням вини правопорушника, протоколами про адміністративні правопорушення від 01.09.2021 року серії ААБ № 255352, серії ААБ № 255014, серії ААБ № 255353; письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, судом встановлено, що вищевказані протоколи складено у відповідності до вимог законодавства, а вина особи безумовно «поза розумним сумнівом» доведена та підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, і повністю встановлена під час судового розгляду.

Таким чином суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме порушення водієм правил керування транспортним засобом, правил користування мотошоломами, та керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом.

Відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність правопорушника, є щире розкаяння винного.

Відповідно до ст. 36 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на викладене, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, виходячи із засад гуманності, враховуючи характер скоєного правопорушення, особу порушника, його вік, є неповнолітнім, до адміністративної відповідальності притягується вперше, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, до яких суд відносить визнання вини у вказаних правопорушеннях, щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а також беручи до уваги, що дії ОСОБА_1 містили в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачені ч. 5, ч. 6 ст. 121 КУпАП, але внаслідок конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, його дії суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, і така шкода фактично не була заподіяна, тому суд вважає за можливе згідно з положеннями ст. 24-1 КУпАП застосувати до ОСОБА_1 захід впливу, передбачений п. 2 ст. 24-1 КУпАП, у виді попередження, що на думку суду буде достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, та для запобігання в подальшому вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Однак, зважаючи на те, що до ОСОБА_1 застосовано захід впливу у виді попередження, а не накладено адміністративне стягнення, то судовий збір стягненню не підлягає.

Стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст..ст. 124, 122-4 КУпАП, судом встановлене наступне.

Згідно довідки, яка мається в матеріалах справи, 30.08.2021 р. року за адресою: Лозівський район, смт. Краснопавлівка, мкрн біля буд. 20. Працівники поліції повідомили що під час патрулювання смт. Краснопавлівка було виявлено невідому особу приблизно 20 років який рухався на мопеді «Spark» без д/н, їхав з порушення ПДР. Та під час спроби працівниками поліції зупинити його, після чого останній не втримавши рівновагу впав, покинувши ТЗ та побіг в бік будинків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п. 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до ст.ст.251,252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднаються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом

Суб`єктивна сторона - відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи - є необхідним елементом суб`єктивної сторони.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Умовою настання адміністративної відповідальності є: наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Пунктом 26постанови Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року N18передбачено, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Матеріалами справи, встановлено, що під час спроби працівниками поліції зупинити ОСОБА_1 , останній не втримавши рівновагу впав, покинув ТЗ та побіг в бік будинків, злякавшись відповідальності. Таким чином, суд вважає, що дорожня транспортна пригода про яку зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме падіння водія з мопеду, сталася внаслідок переслідування працівниками поліції неповнолітнього, який злякався та не впорався з керуванням, а отже в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення в розумінні ст. 124 КУпАП. Посилання в протоколі на порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху носить загальний характер, отже, не можуть бути підставою для висновку про наявність вини ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ч. 3ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25). який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Диспозиція ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 2.10 ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні.

Оскільки об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не доведена, вина особи не встановлена, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КупАП, а тому провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП також підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим провадження відносно нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 13, 24-1, 121, 126, 122-4, 124, 247, 251, 252, 283, 284, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, та застосувати щодо нього захід впливу, передбачений п. 2 ст. 24-1 КУпАП, у виді попередження.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 та ст.124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подана скарга до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Наталія ЦЕНДРА