Справа № 303/8095/21
Провадження №3/303/3782/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 грудня 2021 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Маргитич О.І., розглянувши за участю:

секретаря судового засідання Болдижар О.В.

прокурора Прохорова С.А.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Бігунець Р.Р., матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної Поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мукачева, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , завідувача складу ФГ «Світ м`яса», депутата Івановецької сільської ради, громадянина України,

- за частиною 1 статті 172-6, частинами 1, 2 статті 172-7Кодексу України про адміністративні правопорушення , -

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2021 року до Мукачівського міськрайоннного суду стосовно ОСОБА_1 надійшли протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язані з корупцією за №286 від 07 жовтня 2021 року та за №287 від 07жовтня 2021 року, складені начальником 1-го сектору Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України майором поліції Пузяк Ю.Г.

01 листопада 2021 року до суду стосовно ОСОБА_1 надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений оперуповноваженою 1-го сектору Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України майором поліції Мевша Ю.Л., пов`язане з корупцією за №306 від 28 жовтня 2021 року. Постановами суду від 01 та 21 грудня 2021 року провадження об`єднані в одне провадження.

Встановлено що ОСОБА_1 будучи обраним депутатом Івановецької сільської ради VIII скликання, являючись, згідно підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог пункту 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» - не повідомив у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Згідно з протоколом засідання 14 сесії Івановецької сільської ради VIII скликання від 14 липня 2021 року виконувачем обов`язків сільського голови було винесено на обговорення та голосування проект рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється з «ведення особистого селянського господарства» на «для іншого сільськогосподарського призначення» ТзОВ «Каридія».

У зв`язку з цим, у депутата Івановецької сільської ради VIII скликання ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, який обумовлений наступними обставинами.

Відповідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновниками ТзОВ «Каридія» ідентифікаційний код юридичної особи 40693699 є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Згідно з інформацією наданою відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 19 серпня 2021 року № 1279/06.2-16 та актових записів про народження № 52 від 24 вересня 1981 року та № 39 від 26 серпня1988 року ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є рідними братами його дружини, тобто відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», його близькими особами.

Таким чином, у ОСОБА_1 виникла суперечність між його приватним немайновим інтересом, що полягав у бажанні сприяти близьким особам у затвердженні проекту землеустрою ТОВ, і представницькими повноваженнями як депутата місцевої ради, що безпосередньо вплинуло на об`єктивність або неупередженість прийнятого рішення під час виконання своїх повноважень на користь ТзОВ «Каридія».

Водночас, усупереч вказаним вище вимогам законів публічно під час засідання ради про виникнення у нього реального конфлікту інтересів у зв`язку з винесенням даного питання на голосування не повідомив. Зазначені обставини підтверджує зміст протоколу засідання сесії Івановецької сільської ради VIII скликання, у якому будь-які відомості з цих питань відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений за частиною 1 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не повідомив у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи обраним депутатом Івановецької сільської ради VIII скликання, являючись, згідно підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог пункту 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», вчиняв дії та приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

У протоколі зазначено, що згідно рішення №446 чотирнадцятої сесії восьмого скликання Івановецької сільської ради від 14 липня 2021 року, яке підписане виконуючим обов`язки сільського голови було затвердження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється з «ведення особистого селянського господарства» на «для іншого сільськогосподарського призначення» ТзОВ «Каридія».

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновниками ТзОВ «Каридія» ідентифікаційний код юридичної особи 40693699 є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Відповідно до інформації наданої відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 19 серпня 2021 року № 1279/06.2-16 ОСОБА_3 доводиться ОСОБА_1 дружиною, а ОСОБА_2 та ОСОБА_4 рідними братами його дружини тобто близькими особами.

За таких обставин, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 мав приватний немайновий інтерес у затвердження проекту землеустрою ТзОВ «Каридія», яке належить близьким особам та членам сім`ї, з яким він особисто перебуває у фінансових зобов`язаннях та зацікавлений у його діяльності.

Таким чином, у ОСОБА_1 виникла суперечність між його приватним немайновим інтересом, що полягав у бажанні сприяти близьким особам у затвердженні проекту землеустрою ТзОВ, і його представницькими повноваженнями як депутата місцевої ради, який наділений владними повноваженнями у прийнятті рішень під час голосування, що безпосередньо вплинуло на об`єктивність або неупередженість прийнятого рішення під час виконання своїх повноважень на користь ТзОВ «Каридія», що виразилося у голосуванні «За» прийняття рішення.

Зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення складений за частиною 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки ОСОБА_1 зобов`язаний був утримуватись від вчинення дій та прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів

Також, встановлено що ОСОБА_1 будучи депутатом VIII скликання Івановецької сільської ради Мукачівського району та суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, як суб`єкт декларування, згідно підпункту «б», пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 1 статті 45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого періоду декларування до 01 квітня 2021 року, а саме 28 вересня 2021 року опублікував на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію за 2020 рік.

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчинені адміністративних правопорушень передбачених частинами 1 та 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав та звернувся з клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку, з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Клопотання мотивоване тим, що рішенням №446 чотирнадцятої сесії восьмого скликання Івановецької сільської ради від 14 липня 2021 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється з «ведення особистого селянського господарства» на «для іншого сільськогосподарського призначення» ТзОВ «Каридія».

Ствердив що на момент голосування йому не було відомо про наявність у його дружини корпоративних прав у ТзОВ «Каридія», та відповідно не міг знати про наявний конфлікт інтересів під час голосування за рішення №446 чотирнадцятої сесії восьмого скликання Івановецької сільської ради від 14 липня 2021 року.

ОСОБА_1 пояснив, що після 14 липня 2021 року він з`ясував у дружини, що право власності на частку в статутному капіталі ТОВ «Каридія» перейшло до неї за Договором дарування, укладеним 18 лютого 2021 року між нею та її батьком ОСОБА_5 . Факт укладання договору дарування між ОСОБА_3 та її батьком ОСОБА_5 був таємницею, його умови були конфіденційними, тому про його існування йому відомо не було.

Також, зазначив що законом не передбачений обов`язок близьких осіб ділитися інформацією про наявне в них майно чи майнові права, а в даному випадку відсутні будь-які передбачені законом процедури, до яких вона повинна була б бути залучена та на підставі яких отримала б інформацію про перехід права власності на дані корпоративні права до її родичів. Інформацію про наявні в його родичів корпоративні права вона отримала під час складання протоколу про адміністративні правопорушення та перевіривши дану інформацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак вона досі не володіє інформацією про спосіб та дату набуття права власності її родичами на визначені корпоративні права.

Мотивуючи свої доводи щодо закриття провадження у справі пояснив що жодного умислу, мотиву чи мети на неповідомлення у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, у нього не було, оскільки не володів інформацією про наявність у його дружини корпоративних прав у ТзОВ «Каридія».

Щодо правопорушення передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 пояснив, що дійсно ним несвоєчасно подано декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування. Вважає таке порушення є незначним, оскільки вперше обраний депутатом сільської ради, тому йому було відомо про порядок подачі декларацій.

Захисник Бігунець Р.Р. в судовому засіданні пояснив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 172-7, частиною 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він не володів інформацією про наявність у його дружини корпоративних прав у ТзОВ «Каридія». У зв`язку з чим, на його думку, ОСОБА_1 не мав умислу на вчинення порушень, зазначених у протоколах про адміністративні правопорушення.

Також захисник в судовому засіданні зазначив, що відповідно до статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає лише за неповідомлення особою про наявність у нього реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів. За неповідомлення особою про наявність потенційного конфлікту інтересів або ж вчинення дій в умовах потенційного конфлікту інтересів адміністративної відповідальності законодавством не передбачено.

Мотивуючи свої доводи захисник ствердив, що Верховним Судом неодноразово роз`яснено помилкову позицію судів першої інстанції щодо наявності у спірних правовідносинах дискреційних повноважень. Вважає що повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень, тому у даному конкретному випадку ОСОБА_1 , не зобов`язаний був повідомляти про конфлікт інтересів.

З урахуванням наведеного захисник просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

Прокурор Прохоров С.А. у судовому засіданні ствердив, що вважає вину ОСОБА_1 доведеною в повному обсязі, тому він підлягає відповідальності за частиною 1 статті 172-6, частинами 1,2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного.

Суд зобов`язаний, відповідно до вимог статей 245,251,252,280 Кодексу України про адміністративні правопорушення повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване вмотивоване рішення.

Згідно статі 129 Конституції, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Докази та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Наданими суду доказами підтверджується, що ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідно до п.п. «б» пункту 1 частини1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Зокрема, відповідно до рішення Першого пленарного засідання першої сесії восьмого скликання Івановецької сільської ради Мукачівського району за №01 від 17 листопада 2020 року оголошено про початок повноважень депутатів Івановецької сільської ради восьмого скликання по 07 округах, в тому числі депутатом ОСОБА_1 .

Відповідно до частин 1, 3 статті 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради є представником інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та член ради, здійснюючи депутатські повноваження та повинен дотримуватися таких правил депутатської етики, а саме не використовувати депутатський мандат в особистих інтересах, керуватися у своїй діяльності загальновизнаними принципами порядності, честі і гідності. Також, на депутатів місцевих рад поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з статтею 19 Закону, що депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу з усіх України «Про статус депутатів місцевих рад» передбачено питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить. Депутат місцевої ради набуває права ухвального голосу з моменту визнання його повноважень.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» депутат представляє інтереси всієї територіальної громади, має всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею органів, несе обов`язки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення. Депутат, крім секретаря ради, повинен входити до складу однієї з постійних комісій ради. Депутат зобов`язаний брати участь у роботі сесій ради, засідань постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.

Також, зазначеною вище нормою визначено що депутат має право ухвального голосу з усіх питань, які розглядаються на сесіях ради, а також на засіданнях постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Стосовно наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушення передбачених частиною 1 статті 172-7 та частиною 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення слід зазначити наступне.

Наданими суду доказами, а саме повідомленням Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Закарпатській області Управління державної реєстрації Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) № 1279/06.2-16 від 19 серпня 2021 року підтверджується ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_1 .

Слід зазначити що рішенням Івановецької сільської ради 14 (чотирнадцятої) сесії Івановецької сільської ради восьмого скликання від 14 липня 2021 року № 446 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності цільове призначення якої зміниться з «ведення особистого селянського господарства» на «для іншого сільськогосподарського призначення», розташованої за межами населеного пункту Івановецької сільської ради Жуківського старостинського округу площею 4,4312 га, кадастровий номер :01:002:0074.

При цьому, ОСОБА_5 повідомив сесію Івановецької сільської ради про наявність у нього конфлікту інтересів при прийнятті рішення «Про затвердження ТОВ «Каридія» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої зміниться з «ведення особистого селянського господарства» на «для іншого сільськогосподарського призначення», розташованої за адресою: територія Івановецької територіальної громади, за межами села Жуково. Участі у голосуванні при прийнятті даного рішення не приймав.

У свою чергу, зміст поданої ним заяви та відомості внесені до протоколу засідання 14 (чотирнадцятої) сесії Івановецької сільської ради восьмого скликання від 14 липня 2021 року не розкривають суті суперечності між приватним інтересом ОСОБА_5 та його службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання депутатських повноважень.

Згідно протоколу засідання 14 сесії Івановецької сільської ради восьмого скликання від 14 липня 2021 року, результатів поіменного голосування Івановецької сільської ради відкритого голосування 14 (чотирнадцятої) сесії Івановецької сільської ради восьмого скликання від 14 липня 2021 року ОСОБА_1 , як депутат Івановецької сільської ради, проголосував «за» затвердження ТзОВ «Каридія» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої зміниться з «ведення особистого селянського господарства» на «для іншого сільськогосподарського призначення».

ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердив, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , проте категорично заперечив що на момент голосування йому було відомо що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є засновниками ТзОВ «Каридія».

Слід зазначити що вимоги чинного законодавства України не передбачають обов`язок близьких осіб ділитися інформацією про наявне у них майно чи майнові права, а також не зобов`язують депутата сільської ради дотримуватися процедури перевірки корпоративних прав фізичних чи юридичних осіб, які звертаються до сільської ради з приводу прийняття рішень щодо певних питань, на відповідність поняттю «близькі особи», визначеному абзацом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції».

Проте, суду надана копія Декларації ОСОБА_1 , як особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування за попередній рік, у якій зазначено в розділі «грошові активи» розмір активу ОСОБА_1 в розмірі 7650000 гривень в ТзОВ «Каридія».

Крім того, відповідно до інформаційного листа щодо юридичної особи ТзОВ «Коридія» засновниками даного товариства є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Наведене вище дає підстави вважати, що при прийняті рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, безпосередньо на сесії Івановецької сільської ради, яка відбулася 14 липня 2021 року ОСОБА_1 володів інформацією що його родичі є учасниками ТзОВ «Каридія». Також, спростовуються доводи правопорушника про те, що йому не було відомо про наявність у його дружини права на частку у даному Товаристві.

Слід зазначити, що визначення реального конфлікту інтересів зазначено в частині 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», де розкривається зміст такого терміну як приватний інтерес, яким є будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Таким чином, виходячи із системного аналізу вказаних термінів, для встановлення факту реального конфлікту інтересів необхідно чітко встановити, що: а) приватний інтерес наявний, б) він суперечить службовим чи представницьким повноваженням і в) така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

У свою чергу, для встановлення наявності факту прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, у тому числі і для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно також встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, таких як наявність факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, у чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення; наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним, тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

При виникненні конфлікту інтересів у депутата сільської ради він має діяти у відповідності до правила, передбаченого у статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно з яким можливість брати участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою пов`язано з виконанням ним такої умови: самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

При цьому у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Відповідно до пункту 1.1.2 Методичних рекомендацій щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 29 вересня 2017 року N 839 (далі - Методичні рекомендації) зазначено, що за частиною другою статті 35 Закону України «Про запобігання корупції» член колегіального органу, у разі виникнення у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів, не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом, а його заява про конфлікт інтересів заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність в особи приватного інтересу; 2) наявність суперечності між приватним інтересом особи та її службовими повноваженнями; 3) наявність впливу цієї суперечності на об`єктивність або неупередженість рішення; 4) наявність повноважень на прийняття рішення.

При цьому має бути чітко визначено, в чому саме полягає приватний інтерес конкретної особи; в чому саме проявляється суперечність між приватним інтересом та представницькими повноваженнями цієї особи та її вплив на прийняття рішення.

Відповідальність за статтею 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає у разі порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів. Зокрема, за частиною 1 даної статті відповідальність настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а згідно частини 2 цієї статті - за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно з приміткою до 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Таким чином, матеріалами справи доведено, що на час засідання 14 (чотирнадцятої) сесії Івановецької сільської ради восьмого скликання від 14 липня 2021 року під час якої приймалося рішення щодо затвердження ТОВ «Каридія» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер № :01:002:0074, ОСОБА_1 володів інформацією, що одним з учасників ТОВ «Каридія» є його дружина ОСОБА_3 .

Надані докази у своїй сукупності, відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджують факт неповідомлення ОСОБА_1 , як депутатом органу місцевого самоврядування, у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, та вчинення дій, прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності

Слід вважати необґрунтованою позицію сторони захисту про те, що у даному випадку правопорушник не зобов`язаний був повідомляти про конфлікт інтересів, оскільки повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.

Крім того, статтею 35-1 Закону України "Про запобігання корупції" чітко визначено порядок регулювання конфлікту інтересів, що виник у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Зокрема, у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

При цьому, у разі якщо неучасть особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу, у прийнятті рішень цим органом призведе до втрати правомочності цього органу, участь такої особи у прийнятті рішень має здійснюватися під зовнішнім контролем. Рішення про здійснення зовнішнього контролю приймається відповідним колегіальним органом.

Щодо несвоєчасного подання ОСОБА_1 без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування слід зазначити наступне.

Адміністративним правопорушенням згідно частини 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнається, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Такі дії передбачають накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 01 квітня 2021 року, тобто граничний термін до якого необхідно було подати декларацію.

Суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Встановлено що ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідно до п.п. «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Наданими доказами підтверджується, що ОСОБА_6 відноситься до категорії осіб, які відповідно до статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

Слід зазначити, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону "Про запобігання корупції" зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до інформації з офіційного веб-сайту НАЗК, ОСОБА_1 опублікував на Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацією за 2020 року 28 вересня 2021 року.

Також, слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення, який складений з виконанням процесуальних вимог уповноваженою особою, є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів.

Згідно зі статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак. Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень статей 10,11 Кодексу України про адміністративні правопорушення - адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Щодо юридичної відповідальності особи слід зазначити, що у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Також, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи».

Таким чином, ОСОБА_1 будучи суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, всупереч вимогам частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» вчинив дії, які містять ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Відповідно до вимог статті 36 Кодексу України про адміністративне правопорушення якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, а також особу правопорушника, те, що останній позитивно характеризується, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, у відношенні останнього необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 9,22,23, 172-6, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мукачева, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 (місце реєстрації - АДРЕСА_2 ) визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 172-6, частиною 1 статті 172-7, частиною 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 призначити стягнення у виді штрафу в розмірі 200(двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Розрахунковий рахунок для сплати штрафу:UA0007435, , Отримувач ГУК у Зак.обл/Івановецька тг/21081100, призначення платежу 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мукачева, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 (місце реєстрації - АДРЕСА_2 )судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп., який зарахувати : Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу судовий збір; пункт ставок судового збору 5.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду О.І.Маргитич