ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/5317/21 Головуючий в 1 інст. Філіпова І.М.
Провадження № 33/807/647/21 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч.1 ст. 163-4 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу, за участі ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 6 серпня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працює директором ТОВ «Грааль», громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

Звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-4 КУпАП за малозначністю, оголошено йому усне зауваження, а провадження у справі було закрито, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, 21 липня 2021 року у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 318 за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, згідно якого ТОВ «Грааль» ОСОБА_1 несвоєчасно подано до податкового органу податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 1 квартал 2021 року, що призвело до порушення абз. «б» п.176.2 ст. 176, п.119 ст. 119 ПКУ від 2 грудня 2010 року із змінами та доповненнями, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову районного суду незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що суд не встановив фактичні обставини інкримінованого правопорушення, склад та подію його вчинення, які мали б бути викладені в протоколі, тобто встановити, що в діях ОСОБА_1 , як директора або як бухгалтера товариства є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, шляхом неналежного виконання своїх службових обов`язків.

Диспозиція ч. 1 ст. 163-4 КУпАП передбачає відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим органам.

Таким чином, апелянт вказує, що розрахунок з помилками не входить до складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

Зазначає, що районний суд в постанові не навів, які саме допущені в розрахунку помилки, наявність яких не дозволило ГУ ДПС України прийняти своєчасно поданий розрахунок встановлений законом строк.

Вся податкова документація ТОВ «Грааль» подавалась бухгалтером в електронному вигляді за допомогою програмного забезпечення «М.Е.DOC» і була прийнята, окрім розрахунку.

Апелянт зазначає, що виходячи з інформації Автоматизованої системи «єдине вікно подання електронних документів» ДПС України, розрахунок доставлено до центрального рівня ДПС України 11 травня 2021 року, тобто в строк встановлений законом, однак документ не був прийнятий у зв`язку із закінченням дії форми (грудень 2020 року).

Звертає увагу, що ТОВ «Грааль» не має жодного відношення до своєчасного оновлення форм звітності у програмному забезпеченні, оскільки такі дії повинен вчиняти ФОП ОСОБА_2 з яким ТОВ «Грааль» укладено договір, на умовах якого ФОП взяв на себе зобов`язання забезпечити товариство якісним та своєчасним постачання електронного дистрибутива програми та його оновлення (розділ 5 Договору, п.5.1.1, п.5.1.4).

Просить суд апеляційної інстанції поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки постанова була отримана лише 13 серпня 2021 року.

Постанову районного суду від 6 серпня 2021 року просить скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив постанову судді скасувати, а провадження закрити, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Щодо питання про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови районного суду, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

У відповідності до вимог ст.ст. 289, 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

В клопотанні ОСОБА_1 , порушує питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, посилаючись на поважність пропуску цього строку.

Враховуючи, що постанова районного суду на адресу ОСОБА_1 не надсилалась, а була отримана лише 13 серпня 2021 року, що підтверджується розпискою по справі (а.с.22), суд апеляційної інстанції доходить висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження і про наявні підстави для його поновлення.

Щодо розгляду справи апеляційної скарги по суті справи.

Доводи апеляційної скарги про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП під час апеляційного розгляду знайшли своє підтвердження.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не дотримався цих вимог закону в повному обсязі, з огляду на наступне.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. До цих ознак належать: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

З визначення «адміністративного правопорушення» випливає, що обов`язковими ознаками складу адміністративного правопорушення є вина (ознака суб`єктивної сторони), а також дія чи бездіяльність (ознака об`єктивної сторони).

У відповідності до вимог ст. 256 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 163-4 КУпАП встановлено, що відповідальність за сказаною статтею настає за неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

Таким чином, об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає протиправних діях або бездіяльності у вигляді неутримання, неперерахування до бюджету сум податку, неповідомлення, несвоєчасне повідомлення податковому органу за формою.

Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний (посадові особи підприємств, установ, організацій).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Враховуючи викладене, під час апеляційного перегляду встановлено, що районний суд формально в мотивувальній частині свого рішення зазначив, що ОСОБА_1 подав звітність в передбачені строки, проте така звітність не була прийнята через помилки.

Навпаки, відповідно до матеріалів провадження вбачається, що розрахунок був неприйнятий не у зв`язку із помилками у розрахунку, а у зв`язку із закінченням форми для заповнення такого розрахунку.

Апеляційний суд вважає вказані висновки такими, що не узгоджується із диспозицією ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, оскільки диспозиція норми не передбачає відповідальність за надання податкового розрахунку із помилками або надання розрахунку в формі, яка закінчила свою дію.

Також під час апеляційного розгляду, встановлено, що районний суд не встановив належним чином в діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення, шляхом надання оцінки виконанню ним службових обов`язків, як директора товариства.

Не було встановлено, що саме ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за вказане адміністративне правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні посадові документи, які закріплюють обов`язки службових осіб на подання податкових документів до органів ДПС України.

Тобто, районний суд не встановив суб`єкта адміністративного правопорушення, а лише формально вказав, що ОСОБА_1 є винним у вчиненні інкримінованих порушень.

Судом не було надано оцінки тому, що ТОВ «Грааль» в строк, а саме 11 травня 2021 року подав до податкового органу податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за перший квартал 2021 року.

У протоколі не зазначено, в чому саме проявляється суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, яка проявилася у формі умислу чи необережності, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості пересвідчитися в наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Навпаки, встановлено, що з інформації Автоматичної системи «Єдине вікно подання електронних документів» ДПС України, податковий розрахунок доставлено до центрального рівня ДПС України 11 травня 2021 року в 12 годині 22 хвилини, тобто в строк встановлений законом.

Однак, документ не був прийнятий через закінчення дії форми (грудень 2020 року).

Апеляційний суд вважає, що ТОВ «Грааль» своєчасно повідомило ДПС України щодо відомостей про доходи громадян.

Районний суд при вирішенні справи не надав належної оцінки фактам, які виключають винуватість ОСОБА_1 , як директора товариства, а лише формально прийняв сторону обвинувачення, тобто податкового органу, яка викладена була в протоколі про адміністративне правопорушення.

Зокрема, не було надано оцінки, що ТОВ «Грааль» уклав договір з ФОП ОСОБА_2 , який згідно договору №ЗПМ2405 від 3 липня 2020 року зобов`язався забезпечити ТОВ «Грааль» своєчасне постання електронного дистрибутива програми та його оновлення (п.5.1.4, п.5.1.1 Договору від 3 липня 2020 року (а.с.28-29).

З огляду на вказане та оцінивши всі докази в їх сукупності, суд апеляційної інтенції вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона правопорушення за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, оскільки посадові особи товариства виконали вимоги ПК України та не мають жодного відношення до своєчасного оновлення форм звітності у програмному забезпеченні, що підтверджується договором (а.с.28-29).

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI. представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-4 КУпАП, в зв`язку з чим провадження по справі необхідно закрити.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, задовольнити.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 6 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, скасувати.

Провадження по адміністративній справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 334/5317/21