ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/513/21 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч. 1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2021 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 серпня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26.06.2021р. серії ААБ №112499 та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Згідно постанови, ОСОБА_1 25 червня 2021 року о 23 год. 45 хв. в м. Тернополі по вул. Будного керував транспортним засобом марки «Renault Master» номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. На місці зупинки огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено із допомогою Алкотеста 6820 ARHJ-0295 (повірка чинна до 23.10.2021р.), на табло якого висвітлило 1,26%о проміле, однак, водій ОСОБА_1 з даним результатом був не згідний, після чого огляд проводився в КНП ТОМЦСЗ ТОР, висновок №255 від 26.06.2021р. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26.06.2021р. серії ААБ №112499 ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (А) ПДР України та притягується до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 серпня 2021 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що будь-яких даних, крім постанови БАА №568850, які б свідчили про необхідність зупинки його транспортного засобу в матеріалах справи немає. Зазначає, що обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 26.06.2021р. серії ААБ №112449 та постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 26.06.2021р. №568850, щодо дати та часу керування ним транспортним засобом не відповідають дійсності так як, причина зупинки його транспортного засобу, згідно запису відеореєстратора, відбулася об 00:48 год. 01.01.2016 року, а у вищевказаних протоколі та постанові зазначено, що він здійснював керування транспортним засобом 25 червня 2021 року об. 23:45 год., а тому вважає як протокол про адміністративні правопорушення так і постанову недопустимими доказами. Вважає, що працівники поліції здійснювали відеофіксацію з перериванням в часі, чим порушили вимоги законодавства, а тому відеозапис з нагрудних камер працівників поліції є недопустимим доказом. ОСОБА_1 стверджує, що працівники поліції не відсторонили його від керування ним транспортним засобом, а також не вилучили посвідчення водія, чим порушили ст.ст. 260, 265-1, 266 КУпАП. Звертає увагу суду на те, що у рапорті працівника поліції невірно зазначено серія і номер як постанови так і протоколу від 26 червня 2021р. Також зазначає, що у рапорті наведені ознаки сп`яніння які суперечать тим, що були проголошені йому на місці зупинки транспортного засобу. Вважає, що висновок №255 від 26 червня 2021 року є недопустимим доказом, так як у ньому зазначений час огляду водія на стан сп`яніння як 00:15 год, а згідно з відеозапису із нагрудних камер працівників поліції такий огляд проводився об 00:06 год.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення від 26.06.2021р. серії ААБ №112449 із викладеними обставинами вчинення правопорушення; постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 26.06.2021р. №568850; відеозаписі події реєстратора службового автомобіля та нагрудних камер відеореєстраторів ВО 00049; результаті проведеного водія 26.06.2021р. огляду «Алкотест 6820» із показником 1,26%о проміле і який є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення від 26.06.2021р. №112449; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння від 26.06.2021р із результатом 1,26%о проміле; висновку лікаря №255 від 26.06.2021р. щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; свідоцтві про повірку газоаналізатора «Алеотест 6820»; рапорті поліцейського від 26.06.2021р.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Доводи ОСОБА_1 , про те, що працівниками поліції було зупинено його транспортний засіб з порушенням ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію" суд апеляційної інстанції вважає вказані доводи неспроможними, оскільки ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не зазначав про безпідставність його зупинки, тому суд апеляційної інстанції вважає твердження апелянта про незаконість зупинку транспортного засобу, спробою уникнення адміністративної відповідальності. Також, ці доводи спростовуються постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серія БАА №568850 від 26.06.2021року, згідно з якою водій ОСОБА_1 25 червня 2021 року о 23 год 45 хв в м. Тернополі по вул. Будного керував транспортним засобом марки «Renault» номерний знак НОМЕР_1 та при зміні напрямків руху не увімкнув світлового покажчика повороту відповідного напрямку, чим порушив п 9.2 б ПДР України, що свідчить про обґрунтованість його зупинки працівниками поліції. Вказана постанова не було оскаржена у встановленому порядку і набрала законної сили.

Твердження апелянта про недопустимість доказів через те, що працівники поліції здійснювали відеофіксацію з перериванням в часі, є безпідставним оскільки ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколах суті правопорушення наявним у справі відеозаписом зафіксовано безперервно. Відсутність у долучених до матеріалів справи відеозаписах відомостей про інші події, які не стосуються суті складеного відносно ОСОБА_1 протоколу, не спростовує факту вчинення ним правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не відсторонили водія від керування транспортним засобом, а також не вилучили посвідчення водія, суд апеляційної інстанції оцінює критично, так як вбачається із відеозапису з нагрудних камер працівників поліції у ОСОБА_1 не вилучалося посвідчення водія, оскільки останній його не мав в наявності під час керування ним транспортним засобом, особу водія було встановлено на підставі медичної довідки МДН № 748214 від 20 жовтня 2017 року. Також, як вбачається із відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, останніми було відсторонено ОСОБА_1 від керування ним транспортним засобом, а тому доводи апелянта в цій частині є надуманими. Крім того, факт незастосування працівниками поліції заходів забезпечення провадження в ході оформленні матеріалів справах про адміністративні правопорушення у зв`язку з вчиненням правопорушення не спростовує факту його вчинення.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності дати та часу, зафіксованих у записі відеореєстратора даті та часу вчинення адміністративного правопорушення вказаного у протоколі, також не спростовують факту керування автомобілем, оскільки як вбачається зі змісту постанови суду ОСОБА_1 в судовому засіданні надав пояснення, що дійсно керував автомобілем і був зупинений працівниками поліції 25 червня 2021 року.

Щодо твердження апелянта про те, щодо недоліків рапорту працівника поліції то вони не є істотними та такими, які б давали підстави для скасування судового рішення. Більше того, вони не вказують про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, наявність яких підтверджена сукупністю наявних у справі доказів.

Доводи апеляційної скарги що висновок лікаря №255 від 26 червня 2021 року є недопустимим доказом через невідповідність зазначеного в ньому часу огляду водія на стан сп`яніння як 00:15 год даним відеозапису із нагрудних камер працівників поліції, де зафіксовано 00:06 год., то зазначена розбіжність щодо моменту огляду водія (9 хв) в даному випадку не впливає на правильність прийнятого суддею першої інстанції рішення, оскільки не спростовує факту перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння у вказаний період часу та як наслідок вчинення ним правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування автомобілем у такому стані 25 червня 2021 року о 23 год. 45 хв.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 серпня 2021 року відносно нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя