Справа № 129/2525/21
Провадження № 33/801/980/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондар О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Гайсинського районного суду Вінницької області від 17 листопада 2021 року в справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , командира відділення в/ч НОМЕР_1 РНОКПП НОМЕР_2 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

встановив:
Постановою судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 17 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік, а також стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 454 грн.

Відповідно до обставин, встановлених судовим рішенням, 09.08.2021 о 02 год. 00 хв. в м. Гайсині по вул. 1 Травня водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2101» № НОМЕР_3 з ознаками наркотичного сп`яніння: дуже розширені зіниці очей, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись з постановою Гайсинського районного суду Вінницької області від 17 листопада 2021 року, ОСОБА_1 26 листопада 2021 року подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, постановити рішення, яким закрити провадження у справі відносно нього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, такою, що прийнята без врахування усіх обставин справи з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що всупереч нормі ч. 1 ст. 268 КУпАП суд розглянув справу про притягнення до адміністративної відповідальності без його участі, чим позбавив його передбаченого законом права на захист, та поверхнево, без дослідження усіх обставин провів її розгляд. Посилаючись на норми ст. 266 КУпАП зазначає, що участь двох свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння, є обов`язковою умовою, тоді як участь свідків є обов`язковою лише при проведенні огляду на стан сп`яніння із використанням технічних засобів відеозапису. Так як свідки в цьому випадку можуть засвідчити не лише факт складання протоколу та зафіксувати відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння, а також можуть підтвердити або спростувати наявність у водія ознак наркотичного сп`яніння. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 242372 від 09.08.2021 його було складено за відсутності двох свідків. Також зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 вбачається, що під час зупинки останнього поліцейським виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: сильно розширені зіниці очей. При цьому ні в протоколі, ні в направленні на медичний огляд не зазначено, чи реагували зіниці очей на світло під час огляду, що є особливою умовою наявності ознак наркотичного сп`яніння. Тому, з метою перевірки наявності ознак наркотичного сп`яніння у водія, поліцейський зобов`язаний переконатися саме на відсутність реакції зіниці ока на світло та відобразити це в протоколі у справі про адміністративне правопорушення, чого зроблено не було. Крім наведеного матеріали справи не містять і доказів використання поліцейським спеціальних технічних засобів, як то передбачено ч. 2 ст. 266 КУпАП, для виявлення таких ознак. До того ж відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Зупинивши ОСОБА_1 , поліцейський не зміг назвати причину зупинки, а перевіривши документи звинуватив його у вчиненні правопорушення - незареєстроване ГБО. При цьому матеріали справи не містять жодних відомостей про вчинення ним цього правопорушення або про притягнення його до адміністративної відповідальності за його вчинення. Звертає увагу, що матеріали справи не містять відеозйомки з моменту зупинення транспортного засобу. Отже вважає, що суд першої інстанції, у порушення вимог ст. 280 КУпАП не з`ясував усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та дійшов передчасного висновку про наявність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Довбиш О. Л. підтримали доводи апеляційної скарги, просять її задовольнити.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Довбиша О. Л., апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову судді залишити без змін з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Дослідивши у повному обсязі сукупність зібраних по справі доказів та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, апеляційний суд вважає, що Гайсинський районний суд дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 242372 від 09.08.2021, протокол про адміністративне правопорушення власноручно підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, що свідчить про його ознайомленням зі змістом висунутого обвинувачення та змістом складеного протоколу; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких він не заперечує факт керування транспортним засобом та відмови його проїхати до медичного закладу з метою проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також роз`яснення йому працівниками поліції наслідків такої відмови; даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.08.2021 до закладу охорони здоров`я «Гайсинська ЦРЛ», яке виписане на ОСОБА_1 ; даними переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ПДР України водій транспортного засобу повинен не просто погодитись на проведення огляду на стан сп`яніння, а саме пройти відповідний огляд в установленому порядку.

Таким чином, водій транспортного засобу повинен не тільки погодитись на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а і своєю процесуальною поведінкою забезпечити можливість проведення такого огляду і не створювати перешкод щодо реальної можливості його проведення в установленому законом порядку.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції за виключенням обставин, які встановлені ст.17 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`янінням у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксований за допомогою спеціальних технічних засобів й відповідний відеозапис доданий до протоколу, який складався працівниками поліції при застосуванні нагрудної камери, що встановлено з дослідженого відеозапису.

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що участь двох свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння, є обов`язковою умовою.

Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції був досліджений відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вищевказаний відеозапис було зроблено з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспекторів патрульної поліції, який приймав участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. З відеозапису, який був досліджений апеляційним судом під час розгляду справи, вбачається, що водій ОСОБА_1 відмовився від пропозиції працівників поліції від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Працівник поліції роз`яснив йому про правові наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння - притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відео реєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що ні в протоколі, ні в направленні на медичний огляд не зазначено, чи реагували зіниці очей на світло під час огляду, що є особливою умовою наявності ознак наркотичного сп`яніння.

Працівник поліції не робить жодних висновків щодо стану наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у водія. У разі виникнення відповідної підозри, працівник поліції доставляє водія транспортного засобу на медичний огляд з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до спеціально визначених закладів охорони здоров`я, які мають право на проведення таких оглядів.

Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції не знайшов підтвердження доводів апелянта щодо порушення його процесуальних прав при розгляді справи судом першої інстанції, а порушення вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості апелянта у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, відсутні.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Гайсинського районного суду Вінницької області від 17 листопада 2021 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд-

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Гайсинського районного суду Вінницької області від 17 листопада 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко