Провадження № 3/521/6491/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року місто Одеса

Cуддя Малиновського районного суду м. Одеси Мирончук Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

19.06.2021 року о 08 год. 14 хв., а/д М05 Київ-Одеса, 210 км., водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_3 , будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами постановою державної виконавчої служби № 29846835, від 13.12.2018 року, чим порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП.

За даним фактом співробітниками УПП в Дніпропетровській області ДПП відносно водія складено протокол, серії ДПР18 № 076043, від 19.06.2021 року, про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду на адресу місця проживання, вказану ним при складанні протоколу про адміністративне правопорушення (а. с. 12, 13).

Як вбачається з матеріалів справи, повістку про виклик до суду на 20.07.2021 року ОСОБА_1 отримав, про що свідчить рукописний текст з підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а. с. 12).

Зазначене свідчить про обізнаність ОСОБА_1 про існування судового розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Проте, ОСОБА_1 у жодне із призначених судових засідань не з`являвся, будь-яких заяв чи клопотань щодо розгляду справи від нього не надходило.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення, від 03.04.2008р., у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про існування судового розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, ухилився від явки в судове засідання, не скористався своїм правом надання у судовому засіданні доказів, вважаю за можливе розглянути справу, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, ДПР18 № 076043, від 19.06.2021 року, постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та іншими документами.

За таких обставин, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 126 КУпАП як такі, що виразилися в порушенні учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Оскільки, під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Статтею 23 КУпАП законодавцем передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 2 статті 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Визначаючи міру відповідальності правопорушника за скоєне правопорушення, суддя приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, його наслідки.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , відсутність його каяття у порушенні правил дорожнього руху, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Саме це стягнення буде необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання вимог законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню правопорушником нових правопорушень.

Відповідно до ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Вимогами ст. 4 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 гривень 00 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 23, 24, 33, 126, 221, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір, у розмірі 454 гривні 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів, з дня винесення постанови.

Суддя: Н.В. Мирончук