Справа № 199/5920/21
ПОСТАНОВА

іменем України

24.09.2021 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 23.07.2021 о 05:00 годині у місті Дніпрі по вул. Новоселівська, 17, скоїв хуліганські дії, а саме: у приміщенні ВП № 1 ДРУП, знаходячись з ознаками сильного алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурною лайкою, пошкодив декоративні пластикові вставки на стінах, на зауваження не реагував, плювався, погрожував оточуючим здійснити випорожнення на всіх, чим порушував громадський порядок.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не визнав та пояснив, що обставини, викладені в протоколі не відповідають дійсності.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, статтею 173 КУпАП передбачена адміністративна відповідальності за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Санкція ст. 173 КУпАП передбачає досить суворе стягнення у виді адміністративного арешту, а тому дана справа про адміністративне правопорушення розглядається з дотриманням стандартів ЄСПЛ, притаманних кримінальному провадженню.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Працівники поліції, направляючи справу у відношенні ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП до суду, склали протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначили про те, що ОСОБА_1 у приміщенні ВП № 1 ДРУП знаходився з ознаками сильного алкогольного сп`яніння. Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення та інших матеріалах справи відсутні посилання на ознаки сп`яніння, які були виявлені і ким у ОСОБА_1 , огляд останнього на стан сп`яніння на місці або в медичному закладі не проводився.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення зазначено те, що ОСОБА_1 у приміщенні ВП № 1 ДРУП висловлювався нецензурною лайкою, пошкодив декоративні пластикові вставки на стінах, на зауваження не реагував, плювався, погрожував оточуючим здійснити випорожнення на всіх, чим порушував громадський порядок.

В той же час, огляд приміщення ВП № 1 ДРУП зі складанням протоколу огляду не здійснювався, відповідно факт пошкодження декоративних пластикових вставок на стінах матеріалами справи не доведено.

В той же час до справи долучено протокол про прийняття заяви про вчинене правопорушення від імені ОСОБА_2 та пояснення від імені ОСОБА_2 , яка була викликана до суду для допиту в якості свідка.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 23.07.2021 близько 04:05 години вона прокинулася від того, що спрацювала сигналізація її автомобіля, який був розташований на вул. Новоселівська, 16. Вийшовши на вулицю, вона побачила співробітників поліції та раніше не знайомого ОСОБА_1 , який стояв біля її автомобіля та вдарив його, проте останній не висловлювався на її адресу або в її присутності нецензурною лайкою.

ОСОБА_1 підтвердив пояснення свідка ОСОБА_2 , пояснивши, що він вдарив по її автомобілю для того, аби спрацювала сигналізація, щоб привернути до себе увагу, оскільки працівники поліції викрали у нього мобільний телефон та відмовлялися повернути його, а тому він перебував у відчаї.

Таким чином, з пояснень свідка ОСОБА_2 слідує, що вона є свідком обставин, які ОСОБА_1 згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення не ставляться у вину і, навпаки, не є свідком обставин того, що і як робив та говорив ОСОБА_1 у приміщенні ВП № 1 ДРУП.

За клопотанням ОСОБА_1 судом надсилався запит до УПП в Дніпропетровській області ДПП щодо надання на адресу суду відеозапису з нагрудної камери працівника поліції.

Проте, 21.09.2021 на адресу суду надійшла відповідь т.в.о. начальника УПП в Дніпропетровській області ДПП від 15.09.2021, відповідно до якої надати відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів працівників немає можливості за строком давності.

Відповідно, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні ВП № 1 ДРУП, висловлювався нецензурною лайкою, пошкодив декоративні пластикові вставки на стінах, на зауваження не реагував, плювався, погрожував оточуючим здійснити випорожнення на всіх, чим порушував громадський порядок.

До справи долучений рапорт працівника поліції, з якого слідує, що ОСОБА_1 був затриманий 23.07.2021 за скоєння хуліганських дій в приміщенні ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Проте, матеріали справи не містять оригіналу або копії протоколу адміністративного затримання ОСОБА_1 , а тому твердження про те, що останній був затриманий за скоєння хуліганських дій в приміщенні ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області документально не підтверджено.

За клопотанням ОСОБА_1 в судовому засіданні була допитана в якості свідка сторони захисту ОСОБА_3 , яка пояснила суду про те, що вона є співмешканкою ОСОБА_1 та 23.07.2021 близько 05:00 години ОСОБА_1 розбудив її стуком у вікно, попрохавши її мобільний телефон. Надавши йому телефон та вийшовши на вулицю вона побачила ОСОБА_1 , який перебував поряд з працівниками поліції. В її присутності ОСОБА_1 не висловлювався нецензурною лайкою на адресу будь-кого.

Таким чином, справа про адміністративне правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення, з яким ОСОБА_1 категорично не згоден, не містить інших належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 у приміщенні ВП № 1 ДРУП знаходився з ознаками сильного алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурною лайкою, пошкодив декоративні пластикові вставки на стінах, на зауваження не реагував, плювався, погрожував оточуючим здійснити випорожнення на всіх, що вказувало би на порушення ним вимог ст. 173 КУпАП.

За таких обставин слід також враховувати приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважити на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), відповідно до яких суд має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а оскільки свідків та потерпілих у цій справі не має, відповідно твердження поліції щодо порушення громадського порядку та спокою громадян не підтверджено належними та допустимими доказами.

Таким чином, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка визначає межі розгляду справи судом, оскільки є викладом обставин вчинення адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді, а не судом; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, буде порушувати вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

При цьому необхідно враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає як юридичний документ (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення (ст. 254 і 255 КУпАП).

Проте, протокол про адміністративне правопорушення без наявності інших доказів, які б підтверджували факт вчинення правопорушення та відомості про нього, викладені в такому протоколі, не може бути єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, враховуючи те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в справі відсутні об`єктивні і належні докази, які б підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко