Справа № 157/793/21 Провадження №33/802/684/21 Головуючий у 1 інстанції:Гамула Б. С.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2021 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бляшука В.Й., розглянувши апеляційну скаргу захисника Бляшука В.Й. на постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 30 серпня 2021 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 06 квітня 2021 року біля 23 год. 33 хв. на вул. Ковельській в м. Камені-Каширському, керуючи автомобілем марки «Citroen Jumper», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , будучи зупиненим працівниками поліції за підозрою в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, на законну вимогу поліцейського відмовився пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП..

В поданій апеляційній скарзі захисник Бляшук В.Й. вважає постанову судді необґрунтованою. Посилається на те, що відповідно до відеозапису з бодікамер працівників поліції ОСОБА_1 не відмовлявся пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення за фактом відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння складено без двох свідків, що є порушенням інструкції яка регламентує це питання. Також вказує на те, що зачитаний працівником поліції на відеозаписі протокол про адміністративне правопорушення, не відповідає змісту паперового протоколу. Крім того, на відеозаписі не зафіксовано складання поліцейським направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника, який підтримував апеляційну скаргу та просив скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі положеннями ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з тим, вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не дотримався та повністю проігнорував вищенаведені вимоги закону.

Так, до суду першої інстанції захисником було подано заяву про визнання доказу недопустимим і закриття провадження у справі з додатками (а.с.18-20).

Проте, місцевий суд, навівши у своєму рішенні доводи сторони захисту про підстави закриття провадження у даній справі та порушення, допущені під час складання протоколу щодо ОСОБА_1 (а.с.32 абз.6), жодним чином їх не спростував, та не перевірив, а навівши у постанові пояснення працівників поліції, прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення. яке ставилось йому у провину (а.с.32 зворот).

Тому на переконання суду апеляційної інстанції таке судове рішення не може визнаватись законним, вмотивованим та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є слушними і заслуговують на увагу з врахуванням таких обставин.

В основу оскаржуваної постанови про визнання винним ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції поклав протокол про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, місцевий суд дійшов передчасного висновку про наявність доказів вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

Так, відповідно до приписів ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 483929 від 06.04.2021 ОСОБА_1 06 квітня 2021 року біля 23 год. 33 хв. в м. Камені-Каширському по вул. Ковельській, керував автомобілем марки «Citroen Jumper», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння обличчя, порушення координації рухів, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився (а.с.2).

Однак, такі дані протоколу про адміністративне правопорушення суперечать відеозапису з нагрудної камери поліцейського, що міститься в справі (а.с.8).

Згідно відеозапису з бодікамери в службовому автомобілі ОСОБА_1 працівником поліції зачитано протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно нього.

Однак, зміст протоколу який зачитаного поліцейським ОСОБА_1 , суттєво різниться за змістом паперового протоколу, який був надісланий на адресу місцевого суду.

Так, згідно вказаного відеозапису, поліцейським крім іншого зачитано, час вчинення правопорушення: «26 квітня 2021 року, близько 23-ї години 40 хвилин; керував транспортним засобом; ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук, забарвлення шкіряного покриву, від проходження медичного огляду на визначення алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газового аналізатора Алкодраген 6810 відмовився» (а.с.8).

Однак, згідно паперового протоколу про адміністративне правопорушення, який міститься в матеріалах справи вказано: «06.04.2021, 23 год 33 хв; водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Citroen Jumpу», д.н.з. НОМЕР_1 ; з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння обличчя, порушення координації рухів; від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився» (а.с.2).

Таким чином, вказані суттєві розбіжності у даті та часі вчинення правопорушення, у фабулі правопорушення (різні ознаки алкогольного сп`яніння, назви спеціального технічного засобу та де відмовився проходити огляд) сталять під обґрунтований сумнів об`єктивність даних, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення, який розглядав суд першої інстанції.

Тому посилання місцевого суду як на докази винуватості ОСОБА_1 на протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис з бодікамер працівників поліції є необґрунтованим, оскільки вказані докази містять суттєві суперечності.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України", "Малофєєва проти Росії", суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, як вбачається з відеозапису з бодікамери працівника поліції, на місці події на запитання поліцейського, «Чи пройдете огляд на стан сп`яніння в лікувальному закладі?», ОСОБА_1 відповів «Канєшно». Після цього, ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції сів у службовий автомобіль.

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівником поліції ОСОБА_1 доставлено на огляд в КНП «Камінь-Каширська ЦРЛ» (а.с.6).

За наявності вказаного направлення, згоди ОСОБА_1 на проходження огляду в медичному закладі, а також із врахуванням того що ОСОБА_1 знаходився в службовому автомобілі, поліцейським мав можливість доставити особу в заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак цього зроблено не було.

Пунктом 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

З урахуванням приписів ч.5 ст.266 КУпАП апеляційний суд приходить до висновку, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та його відмова від проходження такого огляду, проведені з порушенням вимог ст.266 КУпАП, а тому є недійсними.

Відповідно до ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови.

На думку суду апеляційної інстанції, місцевий суд неповно і поверхнево дослідив обставини справи та дійшов передчасного висновку про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 належним чином не мотивувавши своє рішення на підставі зібраних та перевірених у встановленому законом порядку доказах.

Приймаючи до уваги вищевикладене і те, що у матеріалах справи відсутні інші достовірні докази, які підтверджували б факт вчинення вказаного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є недоведеною.

Згідно з ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної про відсутність у матеріалах справи доказів, які зібрані у передбаченому законом порядку та свідчать про вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини в їх сукупності, апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Бляшука В.Й. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 30 серпня 2021 року скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов