Справа № 521/6681/21
Номер провадження 3/521/4691/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Черевко С.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Державної податкової служби України ГУ ДПС в Одеській області відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Южне Одеської області, директора ТОВ «ІМУНО-ФАРМ» (), одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , (і.д.н. НОМЕР_1 ), за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 163-1 КУпАП, суд,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу вбачається, що ОСОБА_1 , будучи директора ТОВ «ІМУНО-ФАРМ» (), в порушення пп. 134,1.1 п. 134.1 ст.134, пп. 140.4.4. п. 140,4. ст. 140 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-УІ(із змінами та доповненнями) ст.1. п.1. п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-Х1У (зі змінами та доповненнями), п.2.1, п.2.4. п.2,7. п.2.8 ст.2Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за№168/704 (зі змінами та доповненнями), п.5. п.6, п.7. п.18. п. 19 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318, із змінами та доповненням, у результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в періоді, шо перевірявся, на загальну суму 5 020 242 грн., п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-УІ (із змінами та доповненнями), ст. 1, п. 1. п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІУ (зі змінами та доповненнями), п.2.1, п.2.4. п.2.7. п.2.8 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (зі змінами та доповненнями), у результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся з 01.07.2017 року по 31.12.2020 року, на загальну суму 298 333 грн.

По даному факту головним державним ревізором-інспектором відносно ОСОБА_1 був складений протокол №10/15-32-07-10-21 від 20.04.2021 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

ОСОБА_1 був сповіщений про дату та час судового засідання належним чином, про що свідчить поштове повідомлення з відміткою про вручення судової повістки. Однак, до суду не з`явився, про причини своєї неявки суд не сповістив. Суд вважає його таким, що своєчасно сповіщений про дату, час та місце судового засідання, а тому наявні усі підстави для розгляду справи без його участі.

Дослідивши протокол та додані до нього матеріали, суддя вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, з наступних підстав.

Обставини правопорушення й вина правопорушника підтверджуються документами доказами зібраними в порядку ст. 251 КпАП України, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №10/15-32-07-10-21 від 20.04.2021 року; актом про результати документальної планової виїзної перевірки №7894/15-32-07-107/39005713 від 20.04.2021 року; довідкою про доходи директора ТОВ «ІМУНО-ФАРМ»; копією приказу №26-к від 04.11.2020 року.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 163-1 КпАП України, за вказане правопорушення передбачено накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи особистість ОСОБА_1 , а також обставини справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що необхідною і достатньою мірою стягнення для останнього буде накладення штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Вимогами п. 5 ч. 2ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 9, 10, 23, 33, 163-1, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Притягти до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КпАП України та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5 (п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 85 (вісімдесят п`ять ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири ) гривень.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

С У Д Д Я: Черевко С.П.