П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2021 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участі особи відносно якої складено протоколи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення яка надійшла від Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, відносно громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешк. АДРЕСА_1 , за ст.124, 122-4 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли справи про адміністративні правопорушення відносно громадянинки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП (справа №308/17543/21 провадження №3/308/9050/21)та ст. 122-4 КУпАП (справа №308/17542/21 провадження №/308/9049/21) тому є доцільним спільний розгляд цих справ.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №108354 від 14.12.2021, вбачається, що 10.12.2021 о 21 год. 22 хв. на площі Поштова, біля буд. 4(А) в м. Ужгород, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки SEAT н.з. НОМЕР_1 рухаючись заднім ходом не переконалася, що це буде безпечно та скоїла наїзд на припакований поряд автомобіль марки AUDI А4 н.з. НОМЕР_2 . В результаті ДТП Автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п. 10.9 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 124 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №108355 від 14.12.2021, вбачається, що 10.12.2021 о 21 год. 22 хв. на площі Поштова, біля буд. 4(А) в м. Ужгород, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки SEAT н.з. НОМЕР_1 , стала учасником ДТП після чого самовільно залишила місце пригоди, чим порушила вимоги п. 2.10 (а) ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , пояснила, що про вчинення нею ДТП дізналася від працівників поліції. У вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення дату та час дійсно перебувала в м. Ужгород пл.. Поштова біля буд 4 (А). Разом із тим, покинула місце пригоди оскільки не відчула зіткнення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку:

Відповідно до ст. 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність згідно ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті"суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Ст. 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

П.10.9 ПДР передбачає, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб..

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене, як умисно, так і з необережності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, котра його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, якщо особа, котра його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливість настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.

Отже, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Між тим суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Дії гр. ОСОБА_1 , за ознаками ст.124 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки вона порушила правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №108354 від 14.12.2021, схемою ДТП що додана до нього, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , що містяться у матеріалах справи, усними поясненнями наданими ОСОБА_1 , в судовому засіданні, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , що містяться у матеріалах справи.

Разом із тим щодо наявності в діях ОСОБА_1 , ознак вчинення правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, то слід зазначити, що:

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно наявних у матеріалах справи доказів, на які вказано вище, доведено факт вчинення ОСОБА_1 , ДПТ, разом із тим, не доведено вини у вчиненні нею правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

П. 2.10 (а) ПДР, передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

Згідно ст. 122-4 КУпАП відповідальність настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Тобто, виходячи із диспозиції даної статті слідує, що для кваліфікації дій правопорушника за даною статтею, необхідною умовою є наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягується до адміністративної відповідальності, причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення дорожньо-транспортної пригоди.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Разом із тим, як встановлено в судовому засіданні при розгляді вказаної справи, ОСОБА_1 , заперечила свою вину у вчиненні нею правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, так вона пояснила, що зіткнення не відчула, а тому поїхала з місця ДТП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

З огляду на вказане, суд приходить до переконання про не доведеність вини ОСОБА_3 , як обов`язкову ознаку суб`єктивної сторони правопорушення, а тому вважає, що провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП

При накладенні стягнення судом враховується характер і ступінь вчинених правопорушень, які відносять до порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

Окрім цього, суд враховує конкретні обставини вчинення ОСОБА_1 , правопорушень, особу правопорушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, те що вона вину у вчиненні ДТП визнала в повній мірі, ступінь вини у вчиненому, та вважає за необхідне застосувати відносно останнього стягнення в межах санкції, встановленої за правопорушення передбачене ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На переконання суду, саме таке покарання є необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових аналогічних правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Згідно ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2270 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст. 33, ч. 2 ст. 36, 40-1, 221, 283, ч. 1 п. 1 ст. 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Справи про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, за ст. 124 КУпАП справа №308/17543/21 (провадження №3/308/9050/21)та ст. 122-4 КУпАП справа №308/17542/21 (провадження №/308/9049/21) об`єднати в одне провадження, якому присвоїти номер справи №308/17542/21 (провадження №/308/9049/21).

Громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Провадження по справі відносно громадяни України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок) судового збору.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош