Справа № 456/1056/19 Головуючий у 1 інстанції: Бораковський В.М.
Провадження № 33/811/1475/21 Доповідач: Урдюк Т.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю ОСОБА_1 та його представника адвоката Доарме В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 9 вересня 2021 року, якою провадження щодо останнього у справі за ст. 124 КУпАП закрито,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 8 березня 2020 року о 19 год. 52 хв. у м. Стрий по вул. Вокзальна, керуючи транспортним засобом автомобілем «Mazda 6», н.з. НОМЕР_1 , не переконався, що це буде безпечно, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, яка склалася, внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив вимоги пп. 10.1, 12.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КупАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП. Крім того, просить поновити йому строк на оскарження постанови судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 9 вересня 2021 року.

В обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт покликається на те, що текст постанови йому не оголошувався, а копію постанови він отримав лише 16 вересня 2021 року, а тому вважає поважною причину пропуску такого строку.

Подану апеляційну скаргу апелянт мотивує тим, що оскаржувана постанова є необґрунтованою через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зокрема, вказує на те, що суддя незаконно визнав недопустимим доказом висновок експерта №3679/3680 від 2 листопада 2020 року, відповідно до якого в діях ОСОБА_1 невідповідностей вимогам ПДР не вбачається.

Звертає увагу на те, що суддею суду першої інстанції не взято до уваги фотографії з місця пригоди, на яких зафіксовано розташування транспортних засобів на місці ДТП, та які підтверджують механізм розвитку ДТП, наданий ОСОБА_1 .

Зазначає, що перед початком руху він не мав об`єктивної можливості виявити через заокруглення дороги, що до нього наближається водій ОСОБА_2 , який перевищив швидкість та виїхав за межі проїжджої частини, допустивши зіткнення з деревом.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Доарме В.С. подану апеляційну скаргу підтримали з мотивів, викладених у ній, та просили таку задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_2 та його представник адвокат Чехрій О.М., будучи належним чином повідомленими про час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явились, на адресу суду надійшло клопотання адвоката Чехрія О.М., відповідно до якого проти задоволення апеляційної скарги заперечує та підтримує постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 9 вересня 2021 року; у судове засідання прибути не зможе у зв`язку з зайнятістю в іншому процесі.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про можливість розгляду вказаної апеляційної скарги у відсутності потерпілого та його представника.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням, що ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови отримав 15 вересня 2021 року, що стверджується наявною у матеріалах справи розпискою, а тому, з метою забезпечення особі доступу до правосуддя, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Заслухавши ОСОБА_1 та його адвоката Доарме В.С., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Частиною 7 ст. 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів даної справи вбачається, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані в повному обсязі.

Так, суддя першої інстанції дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі, оскільки адміністративне правопорушення було вчинене 8 березня 2020 року, постанова судді винесена 9 вересня 2021 року, а, отже, на момент розгляду справи в суді, строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення закінчився.

Слід зазначити, що закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення, оскільки для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі у зв`язку з закінченням цього строку необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, статтею 38 КУпАП передбачені не строки розгляду справи про адміністративне правопорушення, а строки накладення адміністративного стягнення за вчинення такого.

З огляду на наведене, закриття справи у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи в суді строку накладення адміністративного стягнення передбачає встановлення винуватості особи у вчиненні правопорушення, яке їй інкримінується.

Як слідує зі змісту оскаржуваної постанови, суддя місцевого суду дійшов висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; вважав доведеним факт порушення ОСОБА_1 як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, з кваліфікацією його дій як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Тобто суддею місцевого суду, при закритті провадження у справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду строків накладення адміністративного стягнення, встановлено винуватість ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

При цьому доводи апелянта в частині того, що його вина у вчиненні правопорушення жодними доказами не доведена, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, стверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом серії БД №082800 від 8 березня 2020 року (а.с. 2), відповідно до якого ОСОБА_1 8 березня 2020 о 19 год. 52 хв. у м. Стрий по вул. Вокзальна, керуючи транспортним засобом автомобілем «Mazda 6», н.з. НОМЕР_1 , не переконався, що це буде безпечно, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, яка склалася, внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив вимоги пп. 10.1, 12.1 ПДР; схемою місця ДТП від 8 березня 2020 року, в якій схематично зображено місце вчинення ДТП, розташування транспортних засобів по відношенню до інших об`єктів на місці події та пошкодження, яких зазнали ці транспортні засоби; поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , відповідно до яких під час руху з вул. Нижанківського до вул. Вокзальна, побачив на смузі зустрічного руху в його напрямку автомобіль. Коли він зрівнявся з ним, то даний автомобіль різко виїхав на його смугу руху і автомобілі зіткнулися. Він приймав всі міри для уникнення зіткнення, однак це було неможливим; поясненнями особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , відповідно до яких він зупинився викинути сміття, коли сів в автомобіль, виключив аварійний маячок, переконався в безпечності руху, як почав рух, то з`явився автомобіль який рухався з великою швидкістю. Він виїхав на середину дороги і сталося зіткнення.

При цьому покликання апелянта на те, що висновок експерта №3679/3680 від 2 листопада 2020 року та висновок експерта №2955 від 29 червня 2021 року є належними та допустимими доказами не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення на транспорті необхідно з`ясувати всі обставини перелічені у статтях 247, 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Поряд з тим, висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована. Наведене, як і те, що жоден доказ не має наперед встановленої сили, забезпечують можливість здійснення суддею оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, та узгоджується з вимогами ст. 252 КУпАП.

З огляду на те, що суддею суду першої інстанції здійснено оцінку наявних у справі доказів, за результатами якої висновок експерта №3679/3680 від 2 листопада 2020 року, висновок експерта №2955 від 29 червня 2021 року та відеозапис з камер спостереження визнано недопустимими доказами, наведено аргументи, що стали підставою для прийняття такого рішення, з якими погоджується і апеляційний суд, а тому вказані доводи апелянта до уваги не беруться.

Враховуючи, що розгляд справи проводиться в межах протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №082800 від 8 березня 2020 року, надання оцінки наявності в діях ОСОБА_2 ознак порушень вимог ПДР є поза межами предмету апеляційного розгляду, відтак доводи апеляційної скарги в цій частині не підлягають до задоволення.

На переконання апеляційного суду, суддя місцевого суду у відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП повно, всебічно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та зробив обґрунтований висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а також необхідність закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 9 вересня 2021 року.

Постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 9 вересня 2021 року, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Т.М. Урдюк