ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1830/21 Справа № 532/2027/21 Суддя у 1-й інстанції - Ігнатенко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю ОСОБА_1 та його адвоката Лензенко В.Л. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з середньою освітою, тимчасово не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він о 05 годині 25 хвилин 30 серпня 2021 року, у м. Дніпро, по вул. Донецьке шосе, біля буд. 124м, керував транспортним засобом Кіа д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, розгляд справи проводився поверхнево.

На його думку, суд першої інстанції не перевірив належним чином письмові пояснення свідків, та дані рапорту поліцейського та не було допитано під час судового засідання. Вважає, що працівниками поліції було порушено вимоги Інструкції, остільки при зупинці вони не пред`явили службових посвідчень.

Вважає, що відеозапис з бодікамер поліцейських не можна вважати беззаперечним доказом, остільки відео не повне, не має чіткого фіксування проміжку часу з моменту зупинки його транспортного засобу та до складання протоколу.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 та його адвокат Лензенко В.Л. в апеляційному суді просили апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду скасувати, та закрити провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що місцевий суд під час розгляду справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався вказаних вимог закону в повному обсязі.

Апеляційним переглядом встановлено, що в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції всебічно досліджено та надано оцінку доказам на підтвердження винуватості, а саме:

- відомостями з протоколу серії ААБ № 018780 від 30.08.2021 року, про те, що ОСОБА_1 о 05 годині 25 хвилин 30 серпня 2021 року, у м. Дніпро, по вул. Донецьке шосе, біля буд. 124м, керував транспортним засобом Кіа д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України;

- відеозаписом, з якого вбачається як водій ОСОБА_1 відкрито відмовився від проходження огляду на місці та медичного огляду у встановленому порядку для визначення стану сп`яніння.

В ході апеляційного розгляду було переглянуто вказаний відеозапис, з якого видно, що ОСОБА_1 на пропозицію поліцейських, дійсно відкрито, неодноразово відмовився від проходження огляду на місці та медичного огляду, у зв`язку з зазначеними поліцейськими ознаками алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд зазначає, що доводи в апеляційній скарзі про те, що працівники поліції при зупинці транспортного засобу не показали водію свої посвідчення, є безпідставними, остільки як вбачається з переглянутого відеозапису водій ОСОБА_1 поводив себе не зовсім тактовно по відношенню до поліцейських, які на кожне його питання відповідали та представились, вказали причину зупинки. Після виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння вони пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці або проїхати до медичного закладу та там пройти огляд, але ОСОБА_1 чітко відповів, що не бажає проходити ніякого огляду. Тому за його згодою поліцейські склали зазначений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 при цьому не заперечував та підписав протокол.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що у вказаний час він їхав зі своєю знайомою, та від пропозиції поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння відмовився, бо вважав, що показники Драгеру можуть бути підробленими.

- відомостями з рапорту поліцейського про те, що 30.08.2021 року о 05:35 годин перебуваючи на службі в складі екіпажу 0051 було зупинено транспортний засіб Кіа д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 який здійснив порушення ПДР, а саме здійснив виїзд на смугу зустрічного руху. Під час спілкування з водієм у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому Законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків. Водія транспортного засобу було відсторонено від керування, та викликано тверезого водія.

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , згідно яких в їх присутності водій ОСОБА_1 відкрито відмовився від проходження огляду на місці або в медичному закладі у встановленому порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Будь-яких підстав не довіряти поясненням зазначених свідків, апеляційний суд не вбачає.

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП Обласного медичного психіатричного центру з лікування залежностей зі стаціонаром ДОР, який видано на ім`я ОСОБА_1 від 30.08.2021 року о 04:35 годин.

Тобто вимоги Інструкції поліцейськими були виконані належним чином.

Апеляційному суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи в апеляційній скарзі щодо недоведеності вини ОСОБА_1 , є безпідставними, остільки в повній мірі спростовані наведеними вище доказами.

Посилання апелянта з приводу того, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння не повинна бути враховано, як доведеність такого факту, що особа дійсно перебувала в стані сп`яніння, є безпідставними, остільки відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у випадку фактичної відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п.2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлено Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства Внутрішніх Справ від 09.11.2015 р. за № 1452/735.

Підпунктом 1.2. Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з підпунктами 1.6 та 1.7 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що чинним законодавством чітко визначено дії працівника правоохоронних органів у разі відмови порушника пройти необхідний медичний огляд та не дає іншого, альтернативного, порядку дій у такому випадку.

Доводи ОСОБА_1 про невинуватість є безпідставними, та є позицією, що направлена на уникнення від адміністративної відповідальності за скоєне.

В ході апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів. Такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Місцевий суд застосував стягнення у межах санкції ст. 130 КупАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Постанова суду за змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, як законну,- без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко В.Д.