Провадження №3/428/2327/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Олійник В.М.,

за участю секретаря Рудік Ю.Ю.,

прокурора Каліберди К.С.,

особи відносно якої складено

протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сєвєродонецька адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , військовослужбовець, проходить службу ВЧ № А1302, що проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення № 000018 слідує, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка припинила виконання обов`язків поліцейського-водія взводу реагування № 2 Сєвєродонецького міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Луганській області, тобто діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зазначену у підпункті «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно примітки до ст. 1726 КУпАП є суб`єктом відповідальності за порушення вимог абзацу другого ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», тобто 15.09.2021 несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила таку діяльність за минулий 2020 рік (після звільнення), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні підтримав доводи викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а також у наданому письмовому висновку прокурора, просив визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення та з урахуванням обставин справи, особи правопорушника та визнання провини, накласти адміністративний штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину повністю визнав, розкаявся, вказав, що подав декларацію після звільнення за минулий 2020 рік несвоєчасно 15.09.2021, у зв`язку з великим навантаженням на новому місці роботи та сімейними обставинами.

Всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали провадження, суд відповідно до вимог ст.280 КУпАП, дійшов наступних висновків.

Санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З наданих матеріалів вбачається, що на підставі наказу Управління поліції охорони в Луганській області від 07.11.2015 № 1 о/с ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського-водія взводу реагування № 2 Сєвєродонецького міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Луганській області.

Згідно з наказу ГУНП Луганській області від 24.02.2020 № 15 о/с сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського-водія взводу реагування № 2 Сєвєродонецького міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Луганській області, звільнено з посади з 24.02.2020 року відповідно до п.6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Відповідно до заповненої власноруч ОСОБА_1 розписки, останній отримав трудову книжку, обхідний лист , виписку з наказів, довідку на військовозобов`язаного та витяг з наказу про звільнення 25.05.2020, та в розписці він вказав, що йому доведені вимоги частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції». Окрім цього під час проходження служби ОСОБА_1 24.02.2020, 29.10.2019 було знайомлено під підпис з рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування, про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» при звільненні зі служби/роботи.

Даний факт учасниками процесу не заперечується.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону № 1700-УІІ особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого а самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Згідно із частиною 1 статті 45 Закону України № 1700-У11 особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Крім того, відповідно до пункту 2 рішення Національного агентства з питань запобігання корупції «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 10.06.2016 № 2 декларації (повідомлення) подаються згідно із Законом шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

Таким чином, ОСОБА_1 припинивши у 2020 році діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язаний був наступного року після припинення такої діяльності подати, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік, а саме не пізніше 00 год. 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність, а саме до 01 квітня 2021 року.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що декларацію після звільнення ОСОБА_1 подано лише 15.09.2021, тобто несвоєчасно, без поважних причин.

Розглядаючи дану справу, суд виходить з того, що відповідальність за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування наступає в разі відсутності поважних причин несвоєчасного подання.

Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо. Про що зазначено в листі ВССУ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією». Зазначений в листі перелік поважних причин не є вичерпним, а приведений лише як приклад.

Як слідує з наявних матеріалів справи та наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 , поважних причин щодо несвоєчасного подання декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, як суб`єкт, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, не мав, оскільки він забув.

Суд наголошує, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 будучи особою, яка припинила виконання обов`язків поліцейського-водія взводу реагування № 2 Сєвєродонецького міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Луганській області, тобто діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зазначену у підпункті «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно примітки до ст. 172-6 КУпАП є суб`єктом відповідальності за порушення вимог абзацу другого ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», 15.09.2021 несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (декларація після звільнення), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке, передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

При накладенні стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, позицію прокурора.

В даному випадку підстав для застосування ст.22 КУпАП судом не вбачається.

Обставин обтяжуючих провину ОСОБА_1 у відповідності до ст.ст.35, 36 КУпАП, судом не встановлено. В якості пом`якшуючих обставин суд визнає визнання провини та щире каяття.

Отже, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано, як несвоєчасне, без поважних причин, подання декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і він підлягає притягненню до відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, доводи прокурора викладені письмовому висновку, а також те що датою вчинення правопорушення є дата несвоєчасного подання декларації тобто 15.09.2021, а датою виявлення - дата складання протоколу, а саме 24.10.2021, постанову про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000679 від 17.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 було винесено 29.09.2021, що свідчить про дотримання строків визначених в ст.38 КУпАП.

Вирішуючи питання про адміністративне стягнення, яке слід застосувати до особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд враховує особу порушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, його позицію щодо визнання провини, обставини справи та вважає, що воно має бути визначене у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є мінімальним в межах санкції ч.1 ст.172-6 КУпАП, та на думку суду достатньо для досягнення мети адміністративного стягнення яка полягає у вихованні особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Окрім того, на переконання суду, в даному випадку штраф в більшому чи максимальному розмірі буде занадто жорстким покаранням.

Враховуючи, що ОСОБА_1 , хоча і є військовослужбовцем, однак, дане провадження не відноситься до розгляду справ, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, то на підставі ст. 40-1 КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 38, 40-1, ст. 172-6, ст.ст. 221, 247, 276, 277, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. (Отримувач коштів- ГУК у Луг.обл./МТГ м.Сєвєр./21081100; код отримувача (код за ; банк отримувача: Казначейство України(ЕАП); рахунок отримувача- UА0012499; код класифікації доходів бюджету-21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106 (суд.збірзбір)).

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя В. М. Олійник