КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/3759/2021 Доповідач 2 інстанція - Суханова Є.М.
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 серпня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

за участю секретаря: Карпенка В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника-адвоката Сацика Романа Васильовичана постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.06.2021 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.06.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення стягнення, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено у постанові суду першої інстанції від 11.06.2021 року, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ToyotaLandCruiser» д.н.з. НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль «VolkswagenPassat» д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п. 10.1 ПДР України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Крім того, ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, будучи її учасником, не повідомивши та не дочекавшись працівників поліції, чим порушив вимоги п. 2.10 а ПДР України.

Не погоджуючись із постановою суду першої внстанції, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову першої інстанції в частині визнання його винним скасувати.

Зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження у справі.

На думку апелянта, закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того стверджує, що до суду першої інстанції не було надано жодних належних і допустимих доказів, які б вказували на наявність в його діях вини за порушення п. п.2.10,13.1 Правил Дорожнього Руху України.

У відповідності з вимогами ч.6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, а також інших осіб, які беруть участь в провадженні у справі про адміністративні правопорушення не перешкоджає розгляду справи, крім випадків коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Оскільки, ОСОБА_1 в судове засідання призначене на 18.08.2021 року не з`явився, про час та місце розгляду справи Київським апеляційним судом повідомлялись належним чином, про що є дані в матеріалах справи (а.с. 56), відомостей про причини неявки або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому Київський апеляційний суд, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні по справі «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03), «…сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження», вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 , оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Згідно вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справипро адміністративні правопорушеннязабезпечуєтьсявсебічне, повнета об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають дляз`ясування питанняпро те, чи було вчиненеадміністративнеправопорушеннята чи виннаособа в йоговчинені, рішенняприймається на підставідоказів долучених усуді і оціненихсуддею за своїмвнутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженнювсіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, окрім інших підстав, за наявності обставин, передбачених ст.247 цього Кодексу.

За змістом ст.247 КУпАП справа про адміністративне правопорушення відносно особи може бути закрита як з реабілітуючих, так і нереабілітуючих підстав.

Пунктом 1 ст.247 КУпАП, зокрема, передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, що є реабілітуючою підставою для закриття провадження.

Закриття провадження на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, відповідно, є нереабілітуючою підставою для закриття провадження.

При цьому, питання щодо встановлення вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинно вирішуватись у кожній конкретній справі в залежності від стадії провадження, на якій виникли обставини, передбачені ст.247 КУпАП, що виключають провадження у справі, а також з урахуванням позиції особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо підстав для закриття провадження у справі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААБ 18 № 192765 від 15.04.2021 та № 192766 від 15.04.2021; рапортом старшого лейтенанта поліції Бойко А., письмовими поясненнями ОСОБА_2 , реєстраційною карткою транспортного засобу, письмовимипоясненнями ОСОБА_1 ..

Із вказаних матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 дійсно порушив п.13.1 ПДР України, оскільки не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat».Крім того, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.10."А", оскільки покинув місце дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, встановивши подію та склад адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 суд першої інстанції з дотриманням вимог ст.ст.251, 280 КУпАП обґрунтовано визнав його винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4,124 КУпАП.

Разом з тим, суд першої інстанції, встановивши, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП, не наклав адміністративне стягнення, а ухвалив рішення про закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Враховуючи вказане вище, доводи апеляційної скарги про необхідність закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП, без встановлення винуватості останнього, на думку Київського апеляційного суду, є необґрунтованими та такими, що суперечать вимогам закону.

Із огляду на вищезазначене постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування Київський апеляційний суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення

На підставі ст.294 КУпАП, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника-адвоката Сацика Романа Васильовичазалишити без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.06.2021 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її ухвалення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду: Є.М. Суханова