МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 490/6393/21 Головуючий у місцевому судді Скрипченко С.М.
Провадження № 33/812/410/21 Головуючий у апеляційному суді Темнікова В.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 року Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Темнікової В.І.,

з секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2021 року встановлено, що 27.07.2021р. о 00 год. 05 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Man tgx 24.440», д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «LAG 0-3-39», НОМЕР_2 , рухаючись по проспекту Героїв України в районі буд. 9р. в м. Миколаєві, перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» № 921 від 27.07.2021р., чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування всіма видами механічних транспортних засобів строком один рік.

Не погодившись із вказаною постановою особа, притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді від 12 листопада 2021 року та закрити провадження у відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що судовий розгляд проведено у його відсутність, про дату та час судового засідання його належним чином не повідомляли.

Також вказує, що на місці зупинки йому пройти огляд не пропонували, а тому не було підстав для направлення до медичного закладу.

Вважає, що судом першої інстанції не надано оцінки щодо недійсності огляду на стан сп`яніння, оскільки в матеріалах справи відсутнє відповідне направлення. Відповідно до ч.5 та 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Тому вважає, що аналіз вказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу IX Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Також зазначає, що зразки біологічного середовища відбиралися з порушенням відповідної інструкції у нестерильну тару, яка при ньому не розпаковувалась, а алкотестер має похибку.

Крім того, ОСОБА_1 вказує, що судом першої інстанції прийнято до уваги недопустимий доказ - відеозаписи з нагрудної камери поліцейського. Про недопустимість цього доказу свідчить те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє будь-яке посилання на те, що до протоколу додаються відеозаписи (постанова Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №428/2769/17).

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Згідно положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів. Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух».

Згідно п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно диспозиції якої адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Згідно пунктів 3, 6, 13, 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Аналогічні положення містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України і МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Так, пунктом 7 Розділу І вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно пунктів 15- 17 Розділу ІІІ цієї Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акту медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 суддею, у відповідності з ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, було повно встановлено всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності.

Так, згідно положень ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвище, адреса свідків і потерпілих, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та інше. Протокол підписується особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідками та потерпілими. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення від 27.07.2021 року серії ААБ № 147060, дані відображені в якому, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 27 липня 2021 о 00:05 год. в м. Миколаєві по пр. Героїв України 9р, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Man tgx 24.440», д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «LAG 0-3-39», НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова, хитка хода). У встановленому законом порядку водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер 6810, на що водій відмовився, також було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, водій погодився, згідно висновку щодо результатів медичного огляду №921 водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Зафіксовано на нагрудний реєстратор ВС01563.

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 без заперечень та зазначено, що він ознайомлений з протоколом, дані вірні, копію ним отримано. В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вказав, що зобов`язується за кермо сьогодні не сідати, т/з знаходиться за місцем зупинки.

Відповідно до Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 921, складеного о 00 год. 26 хв. 27.07.2021 лікарем КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради ОСОБА_2 , ОСОБА_1 27.07.2021 в 00 год. 20 хв. був направлений інспектором Громошняк на огляд, який було проведено в цей же день о 00год. 26 хв., висновком огляду було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Також висновок огляду містить підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з результатами огляду.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується відеозаписом з камери працівників поліції, на якому, зокрема, зафіксовано що ОСОБА_1 добровільно погоджувався пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. За результатами проведеного тестування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Алкотестеру Drager, проведеного лікарем КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я», показання вказаного пристрою становили 1 % проміле. З вказаним результатом ОСОБА_1 було ознайомлено, будь яких заперечень щодо процедури огляду або результатів огляду не висловлював. Правом оскаржити медичний висновок у встановленому законом порядку не скористався.

З огляду на наведене, місцевим судом правильно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, оскільки керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому суд враховує, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Та обставина, що у матеріалах справи відсутнє направлення, на підставі якого заклад охорони здоров`я проводив огляд ОСОБА_1 , не може свідчити про порушення процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення його результатів. Закон не вимагає обов`язкового долучення такого направлення до матеріалів справи. Крім того, відсутність у матеріалах справи направлення ОСОБА_1 на огляд не є істотним порушенням вимог КУпАП, які тягнуть за собою недійсність медичного огляду та висновку за результатами такого огляду, а отже не є підставою для скасування постанови суду, не спростовує його відсутність також наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, оскільки з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 921 зробленим лікарем КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради вбачається, що огляд був проведений за направленням інспектора Громашняк з зазначенням його жетона в 00 год. 20 хв., висновок був отриманий поліцейським та ОСОБА_1 , я кому останній розписався про ознайомлення.

Твердження в апеляційній скарзі, що на місці зупинки ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на місці зупинки, а тому не було підстав для направлення до медичного закладу апеляційним судом не приймається до уваги, оскільки спростовується матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ№147060 від 27.07.2021, дані відображені в якому, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, в якому зазначено, що водієві ОСОБА_1 було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер 6810, на що водій відмовився, також було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, водій погодився, згідно висновку щодо результатів медичного огляду №921 водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. З вказаним протоколом ОСОБА_1 ознайомлено під розпис та видано його копію. При цьому ОСОБА_1 не був позбавлений можливості викласти свою не згоду з інформацією, викладеною в протоколі про адміністративне правопорушення або відмовитися від підписання протоколу взагалі, проте він підписав його без застережень.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис з нагрудних камер патрульних поліцейських є неналежним доказом, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє будь яке посилання на те, що до протоколу додаються відеозаписи, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення ААБ№147060 від 27.07.2021 в графі «до протоколу додаються» вказано відео ВС01563. Даний протокол про адміністративне правопорушення ААБ№147060 від 27.07.2021 підписаний ОСОБА_1 без зауважень. Вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "По національну поліцію".

Як уже зазначалося, відеозапис відповідно до статті 251 КУпАП є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №147060.

Зафіксовані відеозаписом обставини стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За такого, апеляційний суд критично відноситься також до твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, що зразки біологічного середовища відбиралися з порушенням відповідної інструкції у нестерильну тару, яка при ньому не розпаковувалась, а алкотестер має похибку, оскільки як убачається з відеозапису, перед використанням приладу Драгера Алкотест була відкрита упаковка муштука, вставлена в прилад в присутності ОСОБА_1 , після чого він продув Драгер.

Під час огляду за допомогою технічного приладу Драгера Алкотест 6810 ОСОБА_1 своїх заперечень проти умов експлуатації Драгера Алкотест 6810 не висловлював.

Згідно із Таблицею Інструкції, яка перебуває в загальному доступі в мережі Інтернет, при використанні пристрою в діапазоні температури навколишнього середовища вище -5.0 до +15.0 градусів Цельсія абсолютна похибка вимірювання пристрою становить плюс-мінус 0,05 проміле, а відносна плюс-мінус 15%.

Таким чином, результат тестування водія ОСОБА_1 із застосуванням газоаналізатору Алкотест 6810 та складений на його підставі протокол про адміністративне правопорушення, враховуючи величину абсолютної похибки даного пристрою в умовах проведеного огляду, суд вважає беззаперечним і достатнім доказом факту його перебування у стані алкогольного сп`яніння на момент керування транспортним засобом, а також того, що показники драгеру не були меншими за 0,2%.

Безпідставними є також доводи ОСОБА_1 про відсутність свідків під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки 17.03.2021року набрав чинності Закон України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху №1231-IX від 16.02.2021 року, яким частина 2 статті 266 КУпАП викладена у новій редакції. Отже на час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення законом передбачено проведення поліцейським огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів із застосуванням технічних засобів відеозапису і тільки у разі неможливості застосування таких засобів закон вимагає проведення огляду у присутності двох свідків. Враховуючи, що огляд ОСОБА_1 проводився з використанням спеціальних технічних засобів відеозапису, то участь свідків була не обов`язкова.

Постанова Верховного Суду від 24.01.2019р. у справі № 428/2769/17, на яку посилається апелянт в апеляційній скарзі, винесена при інших обставинах, а тому висновки, викладені в постанові по зазначеній справі, не можуть застосовуватися при розгляді даної справи.

Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення працівниками поліції процедури огляду на стан сп`яніння та при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, не спростовують належності та допустимості наведених вище доказів та не містять в собі достатніх даних для висновку про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Доводи апелянта щодо порушення його прав в зв`язку з не повідомленням його про дату та час розгляду справи, розгляд суддею справи за його відсутності, не є з урахуванням конкретних обставин справи підставою для скасування постанови судді, оскільки судом апеляційної інстанції було поновлено права апелянта, визначені ст.268 КУпАП, поновлено строк для оскарження постанови суду першої інстанції, а також право бути присутнім в судовому засіданні, надавати суду пояснення та докази, користуватися юридичною допомогою адвоката, проте він, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, до суду апеляційної інстанції не з`явився, своїм правом особистої участі у розгляді справи не скористався.

Будь яких додаткових обставин, крім тих які були встановлені судом першої інстанції, апеляційним судом не встановлено, додаткових доказів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом до апеляційної скарги не надано. За такого, постанова суду першої інстанції з підстав, що ОСОБА_1 не брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не може бути скасована, оскільки його відсутність в суді першої інстанції не вплинула на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення щодо апелянта.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 визначенні його виду та розміру, місцевим судом дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені ст. 33 КУпАП.

Жодних підстав, які б давали суду можливість вважати, що вказані докази, є сумнівними та неправдивими, оскільки вони є достатніми та належними, узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи, у повному обсязі відтворюють дійсну картину подій та підтверджують вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За такого, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що місцевий суд вірно оцінив наявні в даній справі докази відповідно до вимог ст. 251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_3 у порушенні вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, а також що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Тому підстав для скасування постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.І. Темнікова