ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1916/21 Справа № 932/7058/21 Суддя у 1-й інстанції - Татарчук Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Андрієнка С.В. на постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП,-

за участю:

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

адвоката Андрієнка С.В.

потерпілого ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

За цією постановою суду провадження у справі щодо ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до адміністративної відповідальності.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 9 серпня 2021 року о 13.10 год. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «MAZDA 3», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись на автодорозі М - О4 Дніпровський район Дніпропетровської області, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого транспортний засіб почав некерований рух та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Renault Dokker», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП пошкоджено транспортні засоби, завдано матеріальні збитки, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали тілесні ушкодження.

Суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП, необхідно закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду строків, передбачених ст. 38 КупАП.

В апеляційній скарзі адвокат Андрієнко С.В. просить постанову суду скасувати та закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свої апеляційні вимоги адвокат обґрунтовує тим, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що матеріали справи містять неналежні та недопустимі докази на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення. Вважає, що зміст фабули у адміністративному протоколі викладений некоректно та не чітко.

Зазначає, що схема ДТП складена неналежним чином, оскільки не зазначено де саме зіткнулись автомобілі.

Окрім цього, ставить під сумнів підписи понятих, оскільки вони є різними.

Заслухав пояснення ОСОБА_1 та його адвоката, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, потерпілого, який просив залишити оскаржувану постанову в силі, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважаю апеляцію такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З наведених норм закону слідує, що для закриття провадження по справі суд має встановити наявність чи відсутність ряду обставин, зокрема, факту вчинення правопорушення особою, що його вчинила та її вини в цьому, часу вчинення, тощо.

Отже, встановлення такої обставини, чи винна особа у скоєнні правопорушення, за яким відкрите провадження, є необхідною передумовою для прийняття рішення про закриття провадження за п. 7 ст. 247 КУпАП. При цьому, у відповідності до положень ст. 283 КУпАП усі обставини, встановлені при розгляді справи, мають бути зазначені в постанові суду.

При винесенні оскаржуваної постанови, дані вимоги закону, судом першої інстанції були дотримані.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і безпідставними.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, що повністю відповідає фактичним обставинам справи і об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ№019130 від 09.08.2021 року, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, і де викладені обставини інкримінованого адміністративного правопорушення;

- рапортом поліцейського від 30.07.2021 року, згідно якого на автодорозі М - О4 Дніпровський район Дніпропетровської області сталось зіткнення «MAZDA 3», державний номерний знак НОМЕР_1 з автомобілем «Renault Dokker», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 ;

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.07.2021 року, в якому зазначено дорожню обстановку, пошкодження, які отримали транспортні засоби внаслідок ДТП, який підписаний двома понятими та схемою місця ДТП від 30.07.2021 року підписаною понятими, без будь-яких заперечень та фототаблицею до неї;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 09.08.2021 року, в яких зазначено, що 30.07.2021 року о 13.10 год. керував автомобілем марки «MAZDA 3», рухався на автодорозі М-04 в крайній лівій смузі зі швидкістю 110 км/год. По дорозі попав в сильну зливу, раптово його авто стало заносити на розділювальну смугу, а далі на зустрічну смугу, де сталося зіткнення з автомобілем марки «Renault Dokker», яким керував ОСОБА_2 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 09.08.2021 року, в яких зазначено, що о 13.10 год. керував автомобілем марки «Renault Dokker», рухався на автодорозі в напрямку м.Кривий Ріг. Дорога мала дві смуги в одному напрямку, та дві інші смуги в іншому напрямку. В той час були несприятливі погодні умови, сильна злива. Помітив, як на зустрічній смузі почало заносити автомобіль марки «MAZDA», котрий перетнув розділювальну смугу, виїхав на його смуху руху. Він застосував заходи екстреного гальмування, проте уникнути зіткнення не вдалося, і сталося ДТП.

В апеляційній інстанції, потерпілий ОСОБА_2 вказував, що автомобіль марки «MAZDA 3» під керуванням ОСОБА_1 на великій швидкості перетнув широку біля двух метрів сплошну розділювальну смугу з обох боків, на його смугу попереду.

Що автомобіль рухався в таку несприятливу погоду за 100 км/год не заперечує і сам ОСОБА_1 .

У своїй сукупності, пояснення учасників ДТП узгоджуються між собою та зі схемою місця ДТП та з іншими дослідженими судом першої інстанції доказами.

Відповідно до пункту 12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Порушення водієм ОСОБА_1 вказаних ПДР знаходиться в причинному зв`язку з наслідками ДТП, а саме спричинення пошкодження транспортних засобів, що підлягає кваліфікації таких дій за статтею 124 КУпАП.

Отже, суд першої інстанції об`єктивно дійшов висновку, що водій ОСОБА_1 не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого транспортний засіб почав некерований рух та скоїв зіткнення з автомобілем, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до ст.124 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються судом достатніми, належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Доводи захисника про не зазначення місця зіткнення автомобілів на схемі ДТП не є достатньо переконливими для визнання висновків суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 в скоєнні інкримінованого йому правопорушення за ст. 124 КУпАП такими, що не відповідають обставинам справи, оскільки такі висновки ґрунтуються на всебічному і повному дослідженні усіх доказів наявних в матеріалах справи в їх сукупності та взаємозв`язку.

Згідно ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, суд на підставі зібраних доказів зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Щодо сумнівів захисника у достовірності підписів понятих, оскільки, на його думку, вони є різні, є лише припущенням, і такі ствердження не підтверджуються матеріалами справи.

Отже, з урахуванням наведеного, суд першої інстанції правильно і аргументовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП та враховуючи строки, передбачені ст. 38 КУпАП, законно закрив провадження у справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, а тому, вважаю необхідним апеляційну скаргу адвоката залишити без задоволення, а постанову районного суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Андрієнка С.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко