Справа № 404/5538/21
Номер провадження 3/404/1968/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року м. Кропивницький

Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Загреба Ірина Віталіївна, за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Мельник О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ПП відсутній,

- за скоєння правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 19.07.2021 р. о 05-34 год., керуючи з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів) транспортним засобом «Daewoo Sens T1311», д/н НОМЕР_1 по вул. К. Попова, буд. 15/18 в м. Кропивницький, у порушення п.2.5 ПДР України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та із застосуванням спеціального технічного засобу «Drager Alkotest 6810» на місці зупинки.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. На номер мобільного телефону ОСОБА_1 , надсилалось SMS-повідомлення з повісткою про виклик до суду у справі про адміністративне правопорушення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, яке доставлено ОСОБА_1 , 14.09.2021 року об 14.45 год.

Частинною 1 ст.268 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суддею відзначається, що законодавством встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає особі можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає в активній участі у розгляді її справи і недопущенні зловживань наданими їй правами.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, добросовісність застосування якого входить до обов`язків судді, визначених статтею 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, згідно з яким «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм провадження». Вказаним рішенням встановлено порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у справах цивільної юрисдикції, а тому таке рішення не може за аналогією бути застосовано у кримінальних справах, оскільки відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Таким чином з метою забезпечення реалізації ОСОБА_1 прав судом використано усі можливі способи його сповіщення про місце і час розгляду справи шляхом направлення судової повістки на засіб мобільного зв`язку, однак в присутності його захисника Мельник О.В.

Враховуючи викладене, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Мельник О.В. вказала, що її підзахисний вину у вчиненні правопорушення не визнає в повному обсязі. При цьому, ОСОБА_1 09.08.2021 року (за Вх.№29189) через канцелярію суду подано письмові заперечення, в згідно з якими останній послався на те, що в провадженні знаходиться справа №404/5538/21 провадження 3/404/1968/21 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 115593, складеного інспектором взводу № 1 роти №4 батальйону управління патрульної поліції у Кіровоградській області ДПП лейтенантом поліції Подолян Віктором Васильовичем. На підставі технічного паспорту легковий автомобіль «Daewoo Sens T1311», д/н НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 19.07.2021 року близько 05:34 год, він, ОСОБА_1 знаходився у вищезазначеному автомобілі з виключеним двигуном на узбіччі вулиці Космонавта Попова, 15/18. Тобто в такому стані, що не збирався здійснювати керування транспортним засобом. В подальшому, до нього підійшов працівник поліції та почав вимагати надати документи на автомобіль та будь-які інші документи, що належать мені та вийти з автомобіля, при цьому, погрожуючи якщо я цього не виконаю, то до мене буду застосована груба сила.

Коли він, вийшов з автомобіля, інспектор патрульної поліції, вважаючи, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння наполіг на проведені огляду із застосуванням спеціального технічного засобу «Drager Alkotest» чи пройти обстеження у закладі охорони здоров`я. Від проходження будь-яких обстежень він, ОСОБА_1 відмовився оскільки, інспектор патрульної поліції не правомірно вимагав провести такий огляд. Так як, він не рухався за кермом автомобіля на момент вимоги пройти відповідний тест, він лише сидів за кермом автомобіля «Daewoo Sens T1311» не маючи на меті керувати ним і не керував ним. В подальшому, через годину після незрозумілих та безпідставних вимог, інспектором поліції було зупинено двох свідків, які мали б засвідчити, що я, ОСОБА_1 відмовляюся пройти огляд на медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 115593 від 19.07.2021 року. Відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне іравопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом іорядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного іравопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають шачення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Також, зі статті 62 Конституції України слідує, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Більш того, статтею 245, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Отже з викладених положень чинних нормативно правових актів України можна дійти висновку, що на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення покладається обов`язок довести фактичними даними, (даними, що містять незаперечний довід або підтверджують істинність чого не-будь) ті обставини, на які вони посилаються в протоколах про адміністративне правопорушення. Дані обставини встановлюються на підставі пояснень сторін, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів, що додаються до протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому надані докази не повинні ґрунтуватись на припущеннях та останні повинні бути: належними (містити інформацію щодо предмета доказування); достатніми (які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування); достовірними (на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи). Окрім того викладені положення чинних нормативно правових актів України дають підстави стверджувати, що орган (посадова особа) уповноважений розглядати справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний безпосередньо та об`єктивно дослідити обставини справи та подані на їх підтвердження докази і лише у випадку належності, допустимості, достовірності та достатності останніх прийняти рішення про застосування до винної особи відповідних (передбачених законом) заходів адміністративного впливу. Натомість якщо обставини справи підтверджуються доказами, що ґрунтуються на припущеннях або останні отримані незаконним шляхом та/або є неналежними, недопустимими, недостовірними, недостатніми, чи взагалі в матеріалах справи відсутні останні орган (посадова особа) уповноважений розглядати справи про адміністративне правопорушення позбавлений можливості притягувати осіб до відповідальності встановленої законом. Дане положення обумовлене змістом статті 62 Конституції України, за яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. На підтвердження чи спростування наявності цього правопорушення статтею 266 Кодексу та Інструкцією затвердженою Наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 передбачено обов`язковий, чітко регламентований, порядок виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння особи. Даний порядок передбачає проведення та фіксування огляду особи-водія з метою виявлення ознак на стан його алкогольного та/або наркотичного сп`яніння. Так за змістом ст. 266 Кодексу, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, повинен проводитися співробітниками поліції у певній послідовності, що встановлена в Законі, а саме починатися з відсторонення водія, щодо якого є підстави вважати, що він знаходиться в стані сп`яніння, після, запропонування проходження огляду на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу і, тільки в разі відмови особи від освідчення на місці або незгоди з результатами такого огляду, направлення правопорушника в заклад охорони здоров`я. Вказані норми закону мають імперативний характер, а тому, порушення зазначеного порядку, зокрема, послідовності його проведення або не проведення у точній відповідності з законом, тягне за собою недійсність результатів такого огляду. З аналізу вказаних вище норм закону обов`язковими умовами для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП у зв`язку з порушенням пункту 2.9 (а), 2.5 ПДР України є: 1) керування цією особою транспортним засобом, 2) відмова водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Також, згідно з п.п.2, 3, 4, 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв гранспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженою Наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі -спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря -фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я). Окрім того, за п.5, 7-10, 12, 13, 15-17, 20, 21 розділу II Інструкції, лікар (фельдшер) повинен ознайомитися з документами особи, яку оглядає (паспорт, особисте посвідчення, посвідчення водія тощо) (за наявності). Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Також ст.266 Кодексу та п. 22 розділу II Інструкції затвердженої Наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 вказують про те, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння та документи складені за наслідком такого огляду, вважаються недійсними, якщо вони проведені з порушенням вимог цих положень. З урахуванням викладеного прошу суд врахувати те, що матеріали даної справи не містять: доказів, які б підтверджували наявність підстав та ознак за яких поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України 19.07.2021 року о 05 год. 34 хв. дійшов висновку та вважав, що він перебуває у стані сп`яніння під час керування транспортним засобом; доказів, які б підтверджували проведення закладом охорони здоров`я обов`язкового лабораторного дослідження на визначення у мене наркотичного засобу або психотропної речовини, що спричинили стан сп`яніння; доказів, які б підтверджували використання закладом охорони здоров`я для проведення вказаних лабораторних досліджень щодо мене вимірювальної техніки та обладнання, які дозволені МОЗ (підтверджується виключно сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки); доказів, які б підтверджували складення закладом охорони здоров`я акта медичного огляду на стан сп`яніння з зазначенням в останньому мого діагнозу. Таким чином матеріали даної справи не містять безспірних та достатніх, належних, допустимих, достовірних доказів, які б підтверджували обставини його, ОСОБА_1 керування транспортними засобами 19.07.2021 року о 05:34 годині по вул. Космонавта Попова. В матеріалах справи містяться лише відомості про те, що він сидів у автомобілі «Daewoo Sens T1311», д/н НОМЕР_1 , не маючи на меті рухатися за його кермом. Однак, чітко вбачається, що інспектор патрульної поліції підійшов та почав вимагати надати йому всі необхідні документи, які я маю при собі та вийти з машини для проходження огляду на алкогольне сп`яніння. Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Але для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, оскільки протиправність зупинки, може поставити під сумнів правомірне виявлення наявного алкогольного сп`яніння водія. Так, у своєму рішенні від 15.03.2019 ВС у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а правоохоронці можуть зупиняти авто, лише коли є факт правопорушення. Таким чином, для притягнення його до адмістративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП мій автомобіль мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли останнє рухається. Коли ж особа перебуває за кермом транспортного засобу із навіть ввімкненим двигуном - склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом. Чинне законодавство, в т.ч. й ПДР, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. За п.1 ст.8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-УШ від 25.04.74, (далі за текстом - Конвенція про дорожній рух) «Каждое транспортное средство или состав транспортньїх средств, которые «находятся в движении», должны иметь водителя». Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст.130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Відповідно до ст.9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів. Відповідно до норми статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Відтак, просив закрити провадження у справі № 404/5538/21 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №115593 від 19.07.2021 року. Скасувати протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №115593 від 19.07.2021 року у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доводи сторони захисту, вивчивши та проаналізувавши матеріали адміністративної справи в їх сукупності з іншими доказами, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.130 ч.1 КУпАП, відповідальність за цією нормою закону настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі-Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті. хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вина ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом (а.с.6) та письмовими матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №115593 від 19.07.2021 року (а.с.1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови гр. ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння (а.с.3-4); посвідченням водія (а.с.5); а також копіює журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.07.2021 року відносно ОСОБА_1 ; копією акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №558 від 21.07.2021 року відносно ОСОБА_1 ; копією направлення на огляд водія т/з з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.11.2020 року /найменування закладу охорони здоров`я - КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер КОР».

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому, будь-які дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, відсутні і не встановлені.

Водночас, з наявного відеозапису вбачається, що гр. ОСОБА_1 у встановленому порядку інспекторами патрульної поліції було запропоновано в присутності двох свідків проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в спеціалізованій медичній установі, під час проведення якого ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

19.07.2021 року біля 06.31 год. на пропозицію патрульного у присутності двох свідків висловив згоду пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак наступні конклюдентні дії свідчать про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

При цьому, проходження огляду на стан сп`яніння 21.07.2021 року до уваги не беру.

Також, вважаю, що участь свідків підтверджується переглянутим відеозаписом, а відтак не вбачаю підстав для їх безпосереднього допиту.

При визначенні виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Зважаючи на обставини вчиненого правопорушення, письмові матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки складу правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, і він підлягає адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, як з особи, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.130 ч.1, 283-284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним за ст.130 ч.1 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір в сумі 454 гривні.

Роз`яснити порушникові, що відповідно до ст.307 ч.1, ст.308 КУпАП штраф має бути сплачений ним не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ст.307 ч.1 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда Загреба І.В.