ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2021 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., за участі особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, працюючої барменом ТОВ Крістал Компані», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 05.11.2021 року о 13 год. 30 хв., гр. ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді бармена за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 47А, кафе «Закусочна» порушила карантинні вимоги, а саме не нанесла маркування для перебування у черзі відвідувачів з дотриманням дистанції 1,5 метра, чим порушила вимоги п.п. 9 п. 2-2 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року зі змінами, та тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні просила суд провадження у даній справі про адміністративне правопорушення відносно неї за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, на підставі всебічного, повного і об`єктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.
За ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.
Відповідно до загального визначення адміністративного правопорушення у ст. 9 КУпАП обов`язковою ознакою складу правопорушення є вчинення особою певної дії або її бездіяльність, які згідно з ст. 256 КУпАП мають бути конкретно визначені у протоколі.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Так, диспозицією статті 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.
У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді бармена за адресою: АДРЕСА_2 , кафе «Закусочна» порушила карантинні вимоги, а саме не нанесла маркування для перебування у черзі відвідувачів з дотриманням дистанції 1,5 метра чим порушила вимоги п.п. 9 п. 2-2 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року зі змінами.
Так, згідно з п.п. 9 п. 2-2 вказаної вище постанови, забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра.
З вище викладеного вбачається, що суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУПАП, є виключно суб`єкти господарювання, на яких покладено обов`язок приймання відвідувачів з нанесеним маркуванням для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра.
Частиною 1 ст. 55 Господарського кодексу України визначено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
Згідно з ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
При цьому, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання чи посадовою особою такого суб`єкта, що здійснює відповідну діяльність, а тому не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
Фактично, висновок про вчинення правопорушення ОСОБА_1 ґрунтується лише на протоколі про адміністративне правопорушення.
Але обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає (ч. 1 ст. 254 КУпАП та ч. 2 ст. 251 КУпАП), та не може бути перекладено на суд.
Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про свідків даного адміністративного правопорушення, не зазначено їх прізвища, адреси, що унеможливлює їх виклик до суду.
З огляду на викладене, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 673253 від 05.11.2021 року щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
За ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи вказані обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України», визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є лише найманим працівником, тому в розумінні ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, вона не є суб`єктом вказаного правопорушення.
Враховуючи те, що в справі відсутні об`єктивні і належні докази, які б підтверджували наявність події і складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
В зв`язку із закриттям справи про адміністративне правопорушення, судовий збір стягненню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 7, 247, 250, 251, 256, 283, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.О. Макаров