Справа №461/9401/21
Провадження №3/461/4590/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 року суддя Галицького районного суду м.Львова Мисько Х.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки с. Верхня Білка, Пустомитівського району, Львівської області, проживаючої за адресою АДРЕСА_1

за ч.3 ст.41 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №ЛВ12037/1451/АВ/П/ПТ: ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, виявлене під час проведення позапланового заходу зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування 14 вересня 2021 року о 08 год. 20 хв. у ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) фактична адреса: АДРЕСА_2 (магазин мережі «Близенько»), відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 41 КУпАП.

ФОП ОСОБА_2 порушено вимоги ч.1 ст.21, ч.4 ст. 24 КЗпП України, ПКМУ №413, що полягає у фактичному допуску до роботи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

До судового засідання ОСОБА_1 скерувала клопотання, в якому зазначає, що є фізичною особою підприємцем та не використовує найману працю, відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (надалі Закон). Інспектор ГУ Держпраці у Львівській області провів позаплановий захід без участі ОСОБА_1 чи уповноваженої нею особи та не вніс запис до журналу реєстрації заходів державного нагляду, який ФОП ОСОБА_1 веде за місцем господарської діяльності, що є грубим порушенням. За результатами заходу було складено акт перевірки, відповідно до якого ФОП ОСОБА_11 порушено вимоги ч.1 ст.21, ч.4 ст. 24 КЗпП України, ПКМУ №413, що на думку інспектора ГУ Держпраці у Львівській області полягає у фактичному допуску до роботи фізичних осіб без оформлення трудових відносин. З таким твердження ОСОБА_1 не згідна, оскільки здійснює свою діяльність за адресою АДРЕСА_2 на підставі договору суборенди № б/н від 31 грудня 2020 року укладеного з ПП «Мережа-Сервіс Львів». Також з метою забезпечення ведення своєї господарської діяльності ОСОБА_1 уклала договір з ПП «Мережа-Сервіс Львів» про надання послуг по аутстаффингу персоналу № 82 від. 17 травня 2019 року.

Додатково ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що під час проведення заходів державного контролю ГУ Держпраці у Львівській області не здобуто жодного доказу про те, що остання допустила до роботи осіб, що вказані у акті перевірки. Також ОСОБА_1 зазначає, що акт перевірки № ЛВ12037/1451/АВ від 14 вересня 2021 року нею оскаржено в судовому порядку.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд виходить з наступного.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст. 41 КУпАП передбачена відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України"Про звернення громадян",або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю,що тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства, тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.3 ст.41 КУпАП).

За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При оцінці доказів суд керується принципом "поза розумним сумнівом», тобто доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, з матеріалів справи вбачається, що підставою для складення протоколу став акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ЛВ12037/1451/АВ від 14 вересня 2021 року.

З акту вбачається, що 14 вересня 2021 року здійснено вихід за фактичною адресою здійснення господарської діяльності: м. Львів, вул. Січових Стрільців, 13, де інспекторами праці ГУ Держпраці, в ході інспекційного відвідування виявлено, що ФОП ОСОБА_1 , для реалізації товару використовує працівників ПП «Мережа Саервіс Львів», а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 без укладення трудового договору.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно Постанови КМУ №413 «Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» від 17.06.2015 року, відповідно до частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України Кабінет Міністрів України постановляє:

установити, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів:

засобами електронного зв`язку з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронних довірчих послуг;

на паперових носіях разом з копією в електронній формі;

на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами.

Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Крім цього, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення № ЛВ12037/1451/АВ/П/ПТ року за ч.3 ст. 41 КУпАП, у справі про адміністративне правопорушення відсутні в достатньому обсязі належні та допустимі докази вчинення інкримінованих ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема пояснення осіб, яких, як вказано у протоколі, незаконно, було допущено до роботи, фото докази, документи які встановлюють анкетні дані осіб, тощо.

Крім цього, долучений до матеріалів справи акт інспекційного відвідування від 14 вересня 2021 року, сам по собі не може вважатися достатнім та належним доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.3 ст. 41 КУпАП, у зв`язку із тим, що Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від 26 квітня 2017 року № 295, а також Кодексом адміністративного судочинства України передбачено адміністративний (досудовий) та судовий порядок оскарження неправомірних дій інспектора праці, якщо об`єкт нагляду не погоджується з викладеною в акті інформацією.

Разом з тим стороною захисту доведено, що на даний час відбувається судове оскарження дій інспектора праці, за результатами розгляду якого дії посадової особи Держпраці можуть бути визнані неправомірними, а акт інспекційної перевірки недійсним.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що відповідно до пояснень особи відносно якої складено протокол, остання вказує на порушення допущені при його складанні, а також заперечує факти допущення нею порушень законодавства. Вказані пояснення приймаються судом, як допустимий доказ, який не спростований в ході судового розгляду. В свою чергу, особою уповноваженою на складання протоколу на підтвердження допущення ОСОБА_1 порушень чинного законодавства долучено вищенаведений акт, який на даний час оскаржується у суді. Сам по собі факт оскарження акту не свідчить про недопустимість даного доказу, водночас пояснення ОСОБА_1 вказують на недопущення нею жодних порушень. Отже, вказані докази фактично є взаємовиключними, але їх зміст викликає обґрунтовані сумніви стосовно доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Як зазначалось вище, при оцінці доказів суд керується принципом «поза розумним сумнівом», тобто доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів, які доводять «поза розумним сумнівом» винуватість особи та спростовують докази (пояснення) надані стороною захисту свідчать про відсутність законних підстав для притягнення даної особи до відповідальності за інкриміноване їй правопорушення.

Приймаючи до уваги, що у справі відсутні достатні, належні та допустимі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, у суду не має можливості встановити факт вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення на підставі досліджених в ході судового розгляду доказів та встановити наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП.

Згідно ст. 7 КУпАП,ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оцінюючи наведені вище обставини, надані суду та досліджені докази в їх сукупності, доходжу до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, а тому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений у ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.41 КУпАП, що згідно п.1ст. 247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження по справі.

Враховуючи вищенаведене, провадження по справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, керуючись п.1 ст. 247 ст.ст.283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Х.М. Мисько