Справа № 486/1334/21
Провадження № 33/812/412/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 грудня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Тищук Н.О.,

із секретарем Андрієнко Л.Д.,

за участю: особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Мельника Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Мельника Ю.В. на постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10 листопада 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді 850 грн штрафу,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 10 серпня 2021 року о 19 год 35 хв, на 113 км + 680 м автодороги Н-24 Благовіщенське-Миколаїв, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Crafter» державний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу, в результаті чого допустив наїзд на автомобіль «Mazda СХ-7», державний номер НОМЕР_2 , порушивши вимоги п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді 850 грн штрафу.

20 листопада 2021 року захисник ОСОБА_1 адвокат Мельник Ю.В. подав апеляційну скаргу на постанову, в якій просив постанову суду скасувати, матеріали до Вознесенського районного управління поліції для належного оформлення, провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що фактично дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2 , який рухаючись в одному з ОСОБА_1 напрямку, попереду автомобіля «Mazda СХ-7», державний номер НОМЕР_2 , вирішив розвернутись та здійснив різкий маневр вправо. Такі дії ОСОБА_2 призвели до того, що у нього та у водія автомобіля «Mazda СХ-7» практично не виявилось часу ні на маневр, ні на зупинку. Те, що він внаслідок ДТП своєю правою передньою частиною вдарив автомобіль «Mazda СХ-7» у задній лівий бік свідчить про те, що він вжив усіх заходів для уникнення ДТП, і маневр і гальмування, проте це виявилось неможливим. Зазначав, що на винну поведінку ОСОБА_2 також вказує постанова Южноукраїнського міського суду від 10 листопада 2021 року про притягнення до відповідальності за статтею 124 КУпАП порушення пункту 16.11 ПДР. Також посилався на неповне відображення обставин ДТП у протоколі про адміністративне правопорушення, не зазначення свідків та вказівку на те, що справа про адміністративне правопорушення буде розглядатись Хотинським районним судом Чернівецької області. Крім цього вказував на неповноту схеми ДТП, в якій не зазначено сталого орієнтиру для прив`язки об`єктів та слідів та не зображено предмети, які стосуються пригоди: розміщення частин об`єктів (уламків кузова, частини фарби, мастила чи палива на проїжджій частині), не зазначено гальмівного шляху автомобілів, та вказано на те, що ДТП відбулося на автодорозі Н-24 Благовіщенське-Микоолаїв, але на схемі зображено нерівнозначне перехрестя доріг.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до наступного.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше (частина 1 статті 251 КУпАП).

Пленум Верховного Суду України у пункті 7 Постанови № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що у випадках, коли передбачені суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясувати характер порушень, які допустив кожний із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків.

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчинені під час дорожнього руху.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна є підставою адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.

Правила дорожнього руху України (надалі - ПДР України) відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил (п. 1.1).

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил (п. 1.3).

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п.1.4).

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

З матеріалів справи вбачається, що 10 серпня 2021 року о 19 год 35 хв, на 113 км + 680 м автодороги Н-24 Благовіщенське-Миколаїв, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Crafter» державний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу, в результаті чого допустив наїзд на автомобіль «Mazda СХ-7», державний номер НОМЕР_2 , порушивши вимоги п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Будь-яких зауважень чи заперечень водія ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не містить.

З доданих до протоколу пояснень ОСОБА_1 вбачається, що водій автомобіля ВАЗ 2106 ОСОБА_2 виїхав на перехрестя, не надавши переваги в русі транспортним засобам, які рухались по головній дорозі. У зв`язку з цим водій автомобіля «Mazda СХ-7» почав змінювати напрямок руху. Ця обставина дезорієнтувала ОСОБА_1 та призвела до вчинення ДТП.

Зазначені ОСОБА_1 обставини свідчать про те, що водій дійсно в порушення Правил дорожнього руху, не дотримувався безпечної дистанції та інтервалу, та не обрав безпечної швидкості руху, аби у разі виникнення перешкоди в русі, мати можливість уникнути ДТП.

Пунктом 12.1 ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Оскільки водій перебуває в контакті з елементами середовища руху, які в процесі руху змінюються, то він змушений постійно приймати рішення щодо вибору безпечної швидкості руху в конкретних умовах.

Як вбачається з пункту 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

На вибір безпечної дистанції впливають швидкість руху транспортних засобів, дорожні умови, стан гальмівної системи транспортного засобу, знос шин і психофізіологічний стан водія. Для забезпечення правильного вибору дистанції під час руху слід керуватися приблизними розрахунком: безпечна дистанція в метрах між однотипними транспортними засобами, які рухаються з однаковою швидкістю на сухому твердому дорожньому покритті, повинна бути більше половини швидкості руху, в км/год, (наприклад, якщо швидкість руху автомобіля 60 км/год, то дистанція повинна бути не менше ніж 30 м). Разом з тим водій зобов`язаний вибирати безпечну дистанцію, виходячи з конкретної дорожньо-транспортної та метеорологічної ситуації.

Дорожня обстановка це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Пунктом 1.10 ПДР регламентовано, що безпечна дистанція - це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги щодо наявних, на думку апелянта, у ньому недоліків, апеляційний суд приходить до висновку, що викладені у протоколі обставини події та додані до нього пояснення водіїв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 забезпечують належний рівень доведеності факту порушення ОСОБА_1 вимог пунктів 12.1 та 13.1 ПДР.

Доводи про те, що місцем розгляду протоколу у ньому зазначено Хотинський районний суд Чернівецької області, а фактично протокол розглядався Южноукраїнським міським судом не заслуговують на увагу з огляду на те, що за правилами частини 1 статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Частиною 2 цієї статті визначено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частиною 124 КУпАП, можуть також розглядатись за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушника.

Отже, розглянувши адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 , Южноукраїнський міський суд правил підсудності справи не порушив.

Крім цього ОСОБА_1 та його захисник належним чином повідомлялись про судові засідання та приймали в них участь шляхом подачі заяв та клопотань.

За такого слід дійти висновку, що зазначення у протоколі Хотинського районного суду Чернівецької області як суду, у якому буде розглядатись протокол про адміністративне правопорушення, не є недоліком, який би порушував Інструкцію про оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, порушував би вимоги статті 268 КУпАП, та впливав би на кваліфікацію адмінправопорушення та доведеність вини ОСОБА_1 .

Посилання апелянта на недоліки схеми ДТП, таких як не зазначення сталого орієнтиру для прив`язки об`єктів та слідів, не зображення предметів, які стосуються пригоди: розміщення частин об`єктів (уламків кузова, частини фарби, мастила чи палива на проїжджій частині), не зазначення гальмового шляху автомобілів, не заслуговують на увагу оскільки обставин події не змінюють та на їх кваліфікацію не впливають.

Довод апеляційної скарги про те, що ДТП відбулося на автодорозі Н-24 Благовещинськ-Миколаїв, а на схемі помилково зображено нерівнозначне перехрестя доріг не має правового значення, оскільки той факт, що ДТП відбулося саме внаслідок порушення пункту 16.11 ПДР водієм ОСОБА_2 , який виїхав на перехрестя, не надавши переваги в русі транспортним засобам, які рухалися по головній дорозі, підтверджується і доданими до протоколу поясненнями самого ОСОБА_1 , і іншими матеріалами справи.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Отже враховуючи, що автомобіль «Mazda СХ-7», державний номер НОМЕР_2 рухався по тій самій смузі попереду автомобіля «Volkswagen Crafter» державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , останній мав дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу, що ним зроблено не було та допущено зіткнення з автомобілем «Mazda СХ-7», державний номер НОМЕР_2 .

Сукупність наведених вище доказів з урахуванням характеру та локалізації пошкоджень транспортних засобів під час взаємного контактування підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 12.1 та 13.1 ПДР України.

За таких обставин, вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП знайшла своє підтвердження відповідно до зібраних у справі доказів.

Посилання ОСОБА_1 на наявність в діях іншого учасника ДТП ОСОБА_2 порушень правил дорожнього руху, до уваги не беруться, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється виключно відносно тієї особи, щодо якої складений адміністративний протокол.

У рішенні по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, водій ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

З огляду на зазначене, викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи апеляційним судом не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Мельника Юрія Васильовича залишити без задоволення.

Постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10 листопада 2021 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О.Тищук