Справа №222/1409/21
Провадження №3/222/754/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року смт. Нікольське

Суддя Володарського районного суду Донецької області Вайновська О.Є., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.91 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

11.09.2021 року, о 10:00 годині ОСОБА_1 , знаходячись на території лісового заказника місцевого значення «Азовська Дача» в Нікольському районі Донецької області, привласнив вітровальне дерево породи дуб в кількості 1 (одна) штука, без оформлення відповідного дозволу, чим порушив вимоги ст.9-1, 26 ЗУ «Про природно-заповідний фонд», п.3.1 положення «Про лісовий заказник місцевого значення «Азовська Дача».

Таким чином, ОСОБА_1 здійснив в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду заборонену діяльність, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.91 КУпАП.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засідання свою вину не визнав, пояснив, що дійсно, перебуваючи на території лісового заказника місцевого значення «Азовська Дача» привласнив вітровальне дерево породи дуб в кількості 1 штука, з усної згоди начальника лісництва та на підставі ст.13 Конституції України. Також зазначив, що в отриманні письмового дозволу на вирубку дерев йому було відмовлено.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

При цьому, доказами в справі про адміністративне правопорушення, за приписами статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису та інш..

Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення. Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення.

Так, диспозицією ст.91 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття

заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.

Вказана норма закону є бланкетною (вид норм права з точки зору рівня визначеності їх змісту, тобто такою, що не встановлює певних правил поведінки, а передбачає існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки). Тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

За обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення №005558 від 28.09.2021 року, ОСОБА_1 порушив положення ст.ст.9-1, 26 ЗУ «Про природно-заповідний фонд», п.3.1 Положення «Про лісовий заказник місцевого значення Азовська дача».

Відповідно до Положення про лісовий заказник місцевого значення «Азовська дача», затвердженого Наказом Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області (далі Положення), лісовий заказник місцевого значення «Азовська дача» розташований на землях «Азовського лісництва державного підприємства «Приазовське лісове господарство» та на землях Володарської селищної ради та являє собою компактний лісовий масив.

Пунктом 3.1. Положення, визначено, що на території заказника забороняється господарська та інша діяльність, яка суперечить меті його створення, а саме: будівництво, розвідка та розробка корисних копалин, розорювання земель, забруднення (засмічення), проїзд транспорту, інша діяльність, яка може негативно вплинути на стан природних комплексів та об`єктів.

Правові основи організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об`єктів визначені Законом України «Про природно-заповідний фонд України» № 2456-XII від 16.06.1992 року (далі Закон № 2456-XII).

Відповідно до ст.3 Закону № 2456-XII, до природно-заповідного фонду України належать, природні території та об`єкти, зокрема, заказники.

Заказники, за визначенням ст.4 Закону № 2456-XII, можуть перебувати як у власності Українського народу, так і в інших формах власності, передбачених законодавством України.

На територіях заказників забороняються рубки головного користування, суцільні, прохідні, лісовідновні та поступові рубки, видалення захаращеності, а також полювання та інша діяльність, що суперечить цілям і завданням, передбаченим положенням про заказник.

Господарська, наукова та інша діяльність, що не суперечить цілям і завданням заказника, проводиться з додержанням загальних вимог щодо охорони навколишнього природного середовища (ст.26 Закону № 2456-XII).

Спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду врегульоване ст.9-1 Закону № 2456-XII, та здійснюється в межах ліміту та на підставі дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також визначаються режимом територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення здійснюється в межах ліміту на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, затвердженого органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, а також на підставі дозволів, що видаються місцевими радами за погодженням з обласними державними адміністраціями.

Порядок видачі дозволів на спеціальне використання природних ресурсів і встановлення лімітів на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення визначається Кабінетом Міністрів України.

Положенням « Про порядок видачі дозволів на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду і встановлення лімітів використання ресурсів загальнодержавного значення», затвердженого Постановою КМУ від 10 серпня 1992 р.

N459, визначено, що до природних ресурсів, на які видається дозвіл на спеціальне використання, належать природні ресурси місцевого значення.

Дозвіл на спеціальне використання природних ресурсів - це офіційний документ, який засвідчує право підприємств, установ, організацій, громадян на використання конкретних природних ресурсів у межах затверджених лімітів.

Видача дозволів на спеціальне використання природних ресурсів місцевого значення (крім корисних копалин) здійснюється: місцевими радами за погодженням з обласними, Київською та Севастопольською міськими адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища на підставі клопотання (заявки) природокористувача з обґрунтуванням потреби в цих ресурсах та погоджується з органами, визначеними статтею 9-1 Закону України "Про природно-заповідний фонд України".

Заходи з поліпшення санітарного стану лісів у межах природно-заповідного фонду здійснюються, також, відповідно до Санітарних правил в лісах України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №555 від 27.07.1995 року «Про затвердження Санітарних правил в лісах України».

Відповідно до п.4, 5 Санітарних правил в лісах України, для поліпшення санітарного стану лісів здійснюються, зокрема, вибіркові санітарні рубки. Проведення суцільних санітарних рубок, ліквідація захаращенності на територіях заказників забороняється.

За змістом п.12-16 Санітарних правил в лісах України, вибіркові санітарні рубки у межах природно-заповідного фонду проводяться власниками лісів, постійними лісокористувачами шляхом вилучення з насаджень сухостійних, відмираючих, дуже ослаблених внаслідок аварій та стихійного лиха окремих дерев або їх груп за погодженням з обласними держадміністраціями. У насадженнях, пошкоджених вітром і внаслідок аварій та стихійного лиха, в першу чергу для рубки призначаються дерева з поваленими чи зламаними стовбурами.

З аналізу вищевказаних норм, виходить, що діяльність, що не суперечить цілям і завданням заказника, який належить до природно-заповідного фонду України, здійснюється лісокористувачами, на підставі дозволів органів місцевого самоврядування, погоджених облдержадміністраціями, в тому числі діяльність щодо вилучення з території заказника буреломних та вітровальних дерев, що здійснюється в ході вибіркових санітарних рубок.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши обставини справи про адмінправопорушення, та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, а саме протокол про адміністративне правопорушення №005558 від 28.09.2021 року, вважаю, що мала місце подія, за якою 11.09.2021 року, о 10:00 годині ОСОБА_1 , знаходячись на території лісового заказника місцевого значення «Азовська Дача» Нікольського району Донецької області, привласнив вітровальне дерево породи дуб, в кількості 1 штука, без оформлення відповідного дозволу, і його вина доведена в ході розгляду справи.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 за обставин, викладених у протоколі про адмінправопорушення, порушив вимоги ст.9-1, 26 ЗУ «Про природно-заповідний фонд», п.3.1 положення «Про лісовий заказник місцевого значення «Азовська Дача», а отже в його діях є склад адмінправопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП, а саме за здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду заборонену діяльність.

Відповідно до ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення, зокрема враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, ОСОБА_1 вперше притягається до адмінвідповідальності, пенсіонер, допущене порушення не спричинили будь-яких негативних наслідків для третіх осіб.

Обставини, що обтяжують відповідальність винного у вчиненні адмінправопорушення, передбачені ст.35 КУпАП, судом не встановлені.

З урахуванням наведеного, суд робить висновок, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення носить малозначний характер.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст.9, 23-24, 27, 29, 40-1, 245, 251, 252, 276, 280, 283, 284, 287 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ст.91 КУпАП за малозначністю правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя О. Є. Вайновська