ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/703/21 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Шевчука В.О

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Шевчука В.О., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 листопада 2021 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 листопада 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Як визнав суд, 08 липня 2021 року о 04 год. 05 хв. на перехресті вулиць Б. Хмельницького-Руська у м. Тернопіль, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 7510», на табло якого висвітлило результат 2,17 % проміле. Водій з вказаним результатом був згідний та не виявив бажання проїхати в найближчий медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі адвокат Шевчук В.О., що діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, вважає, що вказана постанова суду ухвалена за наслідком неправильної оцінки обставин та винесена з грубим порушенням норм матеріального права, а тому є незаконною.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом по справі в розумінні ст.251 КУпАП.

Звертає увагу, що відеофіксація з нагрудних камер поліцейського починається з того місця, коли автомобіль був припаркований і взагалі не рухався в тому вважає, що у матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази підтвердження того, що ОСОБА_2 керував автомобілем.

На думку апелянта, докази, які місцевий суд прийняв до уваги як доказ вини ОСОБА_2 носять процедурний характер і жодним чином не доводять склад адміністративного правопорушення.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 листопада 2021 року і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адмін7стратаивної відповідальності, адвоката Шевчука В.О., який підтримав апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просить її задовольнити; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд констатує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції проведено у відповідності до розділу IV КУпАП, яким регламентовано порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 201098 від 08 липня 2021 року о 04 год. 05 хв. на перехресті вулиць Б. Хмельницького-Руська у м. Тернопіль, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що встановлено за результатом огляд на стан алкогольного сп`яніння, який проводився працівниками поліції на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 7510».

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП. а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Таким чином, зафіксовані у протоколі відомості про вчинене правопорушення, за умови їх підтвердження іншими об`єктивним даними, можуть бути оцінені судом як доказ у справі щодо наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою працівників патрульної поліції № DSJK 300129_000129 підтверджується, що працівниками поліції, після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , було запропоновано водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою приладу «Drager 6810» , на що ОСОБА_1 погодився. За результатом проведеного огляду з використанням технічного приладу газоаналізатора «Drager » виявлено вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 2,17 %.

Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 , під час проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, не повідомляв, що не керував транспортним засобом.

Натомість, характер його поведінки після зупинки транспортного засобу «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , працівниками поліції свідчить, що саме він керував вказаним транспортним засобом, що ОСОБА_1 фактично і не заперечував.

Тому, доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував є непереконливі.

Окрім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в час, місці і за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, стверджується постановою про накладення адміністративного стягнення № ЕАН № 4456273 від 08.07.2021 року, за змістом якої ОСОБА_1 08.07.2021 року о 04 год. 05 хв., на перехресті вулиць Б. Хмельницького-Руська у м. Тернополі, керуючи транспортним засобом «Hyundai Sonata», д.н.з., НОМЕР_1 , допустив порушення вимог наказових знаків ПДР України, за що його притягнуто до адмінвідповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, підтверджено також актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою з технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 7510», якими зафіксовано результат проведено огляду, що становить 2, 71 проміле.

Вказані докази були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Твердження сторони захисту, що ці докази носять процедурний характер апеляційний суд вважає безпідставними та надуманими, які є виключно суб`єктивною оцінкою апелянта, носять декларативний характер і спростовуються системним аналізом приписів ст.ст.251, 252 КупАП.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 листопада 2021 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Шевчука В.О. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя