Справа № 462/9152/21
ПОСТАНОВА
Іменем України

16 грудня 2021 року Суддя Залізничного районного суду м. Львова Кирилюк А.І., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, начальника відділення протидії технічним

засобам розвідки роти охорони військової частини НОМЕР_1 , проживаючого

за адресою: АДРЕСА_1

за ч.4 ст.172-11 КУпАП,

в с т а н о в и в:

09.12.2021 року, ОСОБА_1 , будучи начальником відділення протидії технічними засобам розвідки роти охорони військової частини НОМЕР_1 , який проходить військову службу за контрактом, в особливий період, в період часу з 09.00 год. по 18.00 год. був відсутній на військовій службі без поважних причин на території військової частини НОМЕР_1 , військове містечко № НОМЕР_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 .

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. При цьому, в матеріалах справи міститься його заява про можливий розгляд справи без його участі.

Відповідно до ст.268 КУпАП, присутність особи-правопорушника при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.172-11 КУпАП не є обов`язковою, а відтак, вважає, що справу можливо розглядати без особи-правопорушника.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Зі змісту ч.2 ст.7 КУпАП убачається, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положеннь ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 4 статті 172-11 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), вчинене в умовах особливого періоду.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Указ Президента України від 26 вересня 2016 року № 411/2016 «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15», не містить положень, які скасовують дію особливого періоду в Україні.

Зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №205/1993/17-ц.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, окрім визнання ним своєї вини стверджується зібраними по справі матеріалами.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності здійсненого правопорушення, особу яка притягається до адміністративної відповідальності, факт того, що вчинене адміністративне правопорушення мало місце в період дії особливого періоду та знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, вважаю за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 145 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім цього, з правоворушника в дохід державни слід стягнути 454 грн судового збору.

Керуючись ст.283,284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 2 465 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 454 гривні судового збору в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя:/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Кирилюк А.І.