Справа № 748/1280/21 Головуючий у 1 інстанції Олещенко В. І.
Провадження № 33/4823/567/21
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участі захисника-адвоката Тараненка Я.Ю. (в режимі відео конференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в режимі дистанційного провадження апеляційну скаргу захисника-адвоката Тараненка Я.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 454 грн. 00 коп.

Як встановив суд, ОСОБА_1 31 травня 2021 року о 15 год. 42 хв. в с. Андріївка, Чернігівського району, Чернігівської області, по вул. Садова, 20, керував скутером «ХондаДІО», рама № НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, нестійка хода, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на вимогу працівників поліції відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду захисником в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності була подана апеляційна скарга, в якій він просить її скасувати, та закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення.

Зокрема, звертає увагу на те, що працівниками поліції при складанні адміністративного матеріалу було грубо порушено норми чинного законодавства, які чітко передбачають процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якої такий огляд ними мав бути спершу запропонований пройти на місці, а в разі незгоди, особа мала бути направлена до відповідної медичної установи для проходження такого огляду, при цьому мало бути складене направлення на його проходження. Однак, незважаючи на наявність в матеріалах справи вказаного направлення на огляд на стан алкогольного сп`яніння до лікарні, в усному порядку належним чином працівниками поліції ОСОБА_1 такий варіант огляду запропонований не був.

При цьому зауважує, що відеозапис доданий до протоколу про адміністративне правопорушення не можна вважати належним та допустимим доказом по справі виходячи з того, що дані про відеокамеру не записані до протоколу про адміністративне правопорушення, а також вказаний запис на диску не є цілісним, та не містить повної фіксації процесу складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення. Звертає увагу на розбіжності в часі, які містяться на відеозаписі, з тим, що встановлено як час вчинення правопорушення. Вказує на те, що судом першої інстанції не було встановлено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки коли працівники поліції до них з ОСОБА_2 під`їхали, вони сиділи на скутері біля магазину та споживали морозиво, при цьому двигун вказаного транспортного засобу був вимкнений.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення захисника-адвоката Тараненка Я.Ю. на підтримання поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Не зважаючи на заперечення захисником вини ОСОБА_1 , під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції на факт порушення п. 2.5 ПДР України, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в даному випадку полягає у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема:

- даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №221325 від 31 травня 2021 року, який є офіційним документом, що засвідчує факт вчинення правопорушення (а.с. 3);

- інформацією з направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 травня 2021 року, в якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , які послугували підставою для направлення його на такий огляд (а.с. 5);

- відомостями розписки ОСОБА_3 про те, що в результаті відсторонення від керування транспортним засобом ОСОБА_1 , вона зобов`язується транспортний засіб скутер «Хонда ДІО» не передавати йому до повного протверезіння (а.с. 7);

- відеоматеріалом, наявним у матеріалах справи та дослідженим судом апеляційної інстанції (а.с. 10).

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Вищезазначені докази в порядку ст.ст.251, 254 КУпАП в повному обсязі доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини.

Наявним у справі про адміністративне правопорушення доказам суд надав правильну оцінку та вірно встановив фактичні обставини справи щодо відмови особи, що притягується до адміністративної відповідальності від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння за наявності підозри знаходження особи в такому стані.

Апеляційним судом були перевірені доводи апеляційної скарги з приводу того, що працівниками поліції під час виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, не були дотримані вимоги щодо направлення особи на такий огляд, на підставі перевірки яких прийшов до висновку про їх необґрунтованість виходячи з наступного.

Так, у відповідності до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1408/27853 від 10 листопада 2015 року, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан спяніння і проведення такого огляду здійснюється відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, з якого вбачається, що видача поліцейськими направлення на огляд особи на стан сп`яніння не є порушенням вищевказаного Порядку, оскільки не перешкоджає його проходженню а ні на місці зупинки транспортного засобу а ні в медичному закладі.

При цьому, в даному випадку, за відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, в направленні були зазначені лише ознаки алкогольного спяніння останнього, що на переконання працівників поліції слугували підставою для проходження такого огляду, та жодним чином не порушувало прав особи щодо проходження особи на стан алкогольного спяніння будь-яким передбаченим чинним законодавством про адміністративні правопорушення способом.

Як вбачається з матеріалів справи, вищевикладені норми вказаного Порядку під час складання протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані в повному обсязі, в зв`язку з чим твердження апеляційної скарги про те, що протокол є недопустимим доказом, суд вважає необґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги з приводу не встановлення факту керування ОСОБА_1 є необґрунтованими, та такими, що спростовуються наявними матеріалами справи доказами, зокрема, відеозаписом з бодікамери поліцейського, з якого вбачається як мопед під керуванням ОСОБА_1 почав від`їжджати від магазину, проте був зупинений працівниками поліції. В подальшому, при перегляді вказаного відеоматеріалу сам ОСОБА_1 говорив про те, що керував скутером. Ще одним доказом на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом є відсторонення його від керування, яке зобов`язалась виконати ОСОБА_3 .

Крім того, в матеріалах справи міститься протокол про адміністративне правопорушення серії БАБ №949454 від 31 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, а саме за керування скутером без застебнутого шолома, який правопорушником не був оскаржений у встановленому законодавством порядку, що свідчить про його згоду, з викладеними в ньому даними.

Посилання, викладене в апеляційній скарзі на те, що відеозапис не є безперервним, хоча і знайшло своє підтвердження, однак, на переконання суду апеляційної інстанції, дана обставина жодним чином не спростовує вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, на ньому зафільмовані найбільш вагомі моменти, які мають вагоме значення для прийняття обґрунтованого рішення по справі.

Зауваження захисника-адвоката Тараненка Я.Ю. з приводу того, що в протоколі про адміністративні правопорушення не міститься відомостей, щодо здійснення відеозапису працівниками поліції, є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки в зазначеному документі в графі «до протоколу додаються» міститься перелік документів та матеріалів, які були долучені до протоколу, в переліку яких містяться дані про диск з відеоматеріалом. При цьому, на переконання апеляційного суду, не є вагомим порушенням не зазначення працівниками поліції серії та номеру бодікамери, оскільки в суду немає сумнівів щодо її використання особами, які мають право на їх користування.

Щодо твердження викладеного в апеляційній скарзі з приводу розбіжностей щодо часу зазначеного на відео та того, що вказаний в протоколі, то воно є абсолютно безпідставним повністю спростовується дослідженим судом апеляційної інстанції відеоматеріалом, з якого вбачається, що скутер Хонда Діо під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції біля магазину в с. Андріївка, по вул. Садова, 20, Чернігівського району о 15 год. 42 хв., а отже, у суду немає жодних сумнівів, про те, що до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпаАП були внесені неправдиві дані.

Твердження, викладене в апеляційній скарзі з приводу відсутності у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення та відсутності його вини, внаслідок того, що дане адміністративне правопорушення він не вчиняв, є таким, що не знайшло свого підтвердження під час перевірки доказів, які були предметом дослідження як в суді першої інстанції, так і під час перегляду справи апеляційним судом.

Така позиція сторони захисту розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення.

Порушень закону, що тягнуть скасування постанови суду, як про це йде мова в поданій апеляційній скарзі, при апеляційному розгляді справи не було встановлено.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, оскільки правопорушення на транспорті характеризуються підвищеною небезпекою, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 268 КУпАП, щодо порушення прав на захист, та вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст.ст. 245, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Тараненка Я.Ю. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач