Провадження №: 3/755/7983/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" вересня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Галига І.О., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 02.09.2021 року о 13.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що конфлікт з дружиною відбувся у зв`язку із зникненням ключів від квартири подруги родини, у якої він винаймає кімнату, оскільки посварився зі своєю дружиною ОСОБА_2 , яка звинуватила його у викрадені дитячих речей та зайшла до квартири подруги, скориставшись його ключами, щоб перевірити їх наявність. Зазначив, що у зв`язку із зникненням ключів ним було викликано працівників поліції, яким було складено протоколи відносно нього та його дружини. Також вказав про зникнення у нього посвідчення водія та двох платіжних карток його бабусі.

ОСОБА_2 в судовому засіданні надала пояснення, що у них з чоловіком виник конфлікт на підставі провокаційних дій батька чоловіка, який проживаючи деякий час разом із ними в одній квартирі та весь час намагався їх посварити між собою. Коли його попросили залишити квартиру у якій вони проживали, через деякий час він повернувся до себе додому, забравши із квартири гроші, які є спільним майном подружжя. На підставі цього у них з чоловіком відбувся конфлікт та вони вирішили проживати окремо. Вказала, що одного разу повернувшись додому вона не знайшла деяких дитячих речей та автомобільного дитячого крісла, а тому попросила дозволу у подруги, у якої винаймав кімнату її чоловік, щоб зайти до квартири перевірити чи не має автокрісла в її квартирі. Ключі від квартири подруги вона залишила при вході в квартиру, після того, як переконалась, що автокрісла в квартирі подруги не має. Зазначила, що посвідчення водія її чоловіка та платіжні банківські картки бабусі чоловіка вона не брала, а чоловік її безпідставно звинувачує у їх викрадені. Вона забрала з квартири лише документи їх родини, свої та дитини.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП повністю доведена доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, даними, що містяться в рапорті, письмових поясненнях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При накладені адміністративного стягнення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 22 КпАП України, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 24, 33, 173-2, 251, 283, 284, 294 КУпАП -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: