Провадження № 3/554/2653/2021
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 грудня 2021 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А.Г., за участю секретаря судового засідання Пащенко Д. С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого водієм ТОВ «Люкс-Полтава 2009» (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), РНОКПП та інші відомості про особу ініціатором складення протоколу не надані

в с т а н о в и в :

Опис обставин, встановлених під час розгляду справи

Відповідно до протоколу серії ААБ № 020502 від 02 листопада 2021 року, складеного інспектором взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенантом поліції Лукашем Б. В., 02 листопада 2021 року, близько 09 год 20 хв, в м. Полтаві по вул. Соборності, буд. 33 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом РУТА 25, д. н. з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Соборності від вул. Лідова в напрямку вул. 1100-річчя Полтави і не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення із транспортним засобом RENAULT LOGAN, д. н. з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху (далі - Правил), що на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності до вчинення інкримінованого йому правопорушення

Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнав, із протоколом не погодився, пояснивши, що на його думку, бокового інтервалу не дотримався водій іншого транспортного засобу RENAULT LOGAN ОСОБА_2 .

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Дії ОСОБА_1 ініціатором складення протоколу кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна .

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 13.1. Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Аналіз наведених приписів нормативно-правового акту, що регулює дорожній рух свідчить, що водій під час руху зобов`язаний оцінювати дорожню обстановку та дорожні умови, чого згідно з протоколом в повній мірі не дотримався ОСОБА_1 під час руху та керування транспортним засобом, що і явилось причиною наслідків, які від цього наступили.

Однак, при дослідженні обставин пригоди ініціатором складення протоколу не було дотримано вимог процесуального закону при збиранні та оцінці доказів, що в кінцевому результаті призвело до сумнівного висновку про недодержання ОСОБА_1 вимог Правил та вчинення ним правопорушення, скоєння якого йому інкримінується.

Протокол про вчинення адміністративного правопорушення складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

При складенні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколу в повній мірі дотримані не були.

Судом установлено, що в Протоколі про адміністративне правопорушення не зазначається, в чому проявилось недотримання Правил водієм ОСОБА_1 , а констатується лише факт його вчинення.

У своїх поясненнях при складенні Протоколу ОСОБА_1 зазначив, що 02 листопада 2021 року, близько 09 год 20 хв, керуючи автобусом РУТА-25, д. н. з. НОМЕР_1 , він рухався по маршруту № 51 із зупинки «Будинок зв`язку» та повертав праворуч на вулицю 1100-річчя Полтави. В цей момент побачив у дзеркало, як з лівої сторони його зачепив дзеркалом автомобіль (а. с. 3).

Згідно з поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_2 під час руху по вул. Соборності, 33, з`їзджаючи на вул. 1100-річчя Полтави в крайньому правому ряду, його підрізав водій маршрутки з крайнього правого ряду без увімкненого поворотного сигналу та збив праве дзеркало боковою частиною свого транспортного засобу (а. с. 4).

Відповідно до схеми місця ДТП, яка була досліджена в суді (а. с. 2), пригода сталася біля будинку № 33 по вул. Соборності, що в м. Полтаві, де ОСОБА_1 допустив зіткнення із іншим учасником дорожнього руху, проте із вказаного доказу не вбачається порушення останнім Правил дорожнього руху.

Таким чином, окрім пояснень обох учасників дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 02 листопада 2021 року, в яких кожен з них наводить власну версію події, заперечуючи свою вину у скоєнні ДТП, будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення саме ОСОБА_1 п. 13.1 Правил дорожнього руху, до суду ініціатором складення протоколу не надано.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП полягає в певних діях або бездіяльності водія, якими порушується відповідний пункт Правил дорожнього руху, що перебуває в причинному зв`язку з подією ДТП. Це слідує зі змісту диспозиції ст. 124 КУпАП, яка носить бланкетний характер та по своїй суті є відсилочною до Правил дорожнього руху.

При цьому, відповідно до п. 1.10 Правил, дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Оцінюючи діяння ОСОБА_1 , суд виходить з того, що умовами настання адміністративної відповідальності за вчинення інкримінованого йому правопорушення є наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Згідно зі ст. 22 ЦК України збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

З аналізу наведених норм закону випливає, що збитки в розумінні п. 1.10. Правил, це втрати особи, цивільні права якої були порушені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Однак, такого причинного зв`язку між діями ОСОБА_1 та виникненням дорожньо-транспортної пригоди судом також не встановлено.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 020502 від 02 листопада 2021 року містить твердження про заподіяння внаслідок ДТП механічних пошкоджень транспортних засобів обох учасників, однак, матеріали справи не містять доказів про заподіяння матеріальної шкоди.

Крім того, за клопотанням порушника судом витребувано з УПП в Полтавській області відеозаписи з камер системи відеоспостереження «Безпечне місто» по факту ДТП, яка мала місце в зазначеному вище районі м. Полтави, та, зі слів ОСОБА_1 , були продемонстровані йому працівниками поліції під час складення протоколу відносно нього. Однак, 07 грудня 2021 року на вказаний запит суду надано відповідь щодо неможливості надання таких відеозаписів, оскільки УПП в Полтавській області ДПП не є розпорядником даної інформації.

При цьому, відсутність в наданих до суду матеріалах протоколу певних доказів позбавляє суд можливості з`ясовувати це питання, адже в такому випадку суд перебиратиме на себе функції службової особи, покликаної збирати такі докази, а отже порушуватиме вимогу щодо неупередженості суду.

За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП, питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного "розумного сумніву" в цьому, тоді як наявність такого "розумного сумніву" у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до приписів ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на п. 282 рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v.Turkey), згідно яких "доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом".

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. У протилежному, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Малофєєва проти Росії", серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Висновки викладені Європейським судом у відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є одним з джерел національного права, а отже є обов`язковими до виконання державною Україна.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З урахуванням вищезазначеного, об`єктивні докази, які б достеменно свідчили про скоєне саме ОСОБА_1 порушення п. 13.1. Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин суд вважає, що немає підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а тому справа підлягає закриттю за відсутності в діянні останнього складу інкримінованого йому правопорушення та події правопорушення відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Г. Савченко