КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

захисника Александрова Д.О.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 19 травня 2021 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір в розмірі 454 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що 22 лютого 2021 року о 01.12 год. в м. Києві по вул. Авіаконструктора Антонова керував транспортним засобом «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння за згодою водія у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, за допомогою приладу «Drager» (тест №2681) результат позитивний 0,47 проміле, чим порушив п. 2.9 (а) ПДРУкраїни, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт посилається на те, що з оскаржуваною постановою неможливо погодитись, оскільки суд не з`ясував всі обставини справи, не дотримався загальних принципів та засад та притягнув незаконно його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі вказується на те, що він пояснював місцевому суду, що вжив в обід 2 пляшки не міцного пива, ввечері грав на музичному інструменті під час вистави в палаці України, після концерту займався збиранням музичного інструменту, що займає багато часу. Після цього поїхав додому, його зупинила поліція, запропонувала пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився, бо був абсолютно впевнений у своїй тверезості. Працівники поліції попередили його, що відеозапис на свої камери вони робитимуть безперервно, але, як з`ясувалося в суді, безперервної відеофіксації не було. Суду було надано виключно той момент, на якому було зафіксовано, як він пройшов огляд за допомогою приладу «Драгер» і результат огляду на стан алкогольного сп`яніння, але це не все, що відбувалося на місці складання протоколу.

Апелянт зазначає в апеляційній скарзі, про те, що працівника поліції не долучено відео, на якому не зафіксовано, що він не погодився з результатом огляду на «Драгері», був згоден поїхати до лікарні; хотів написати в протоколі пояснення, в тому числі з приводу незгоди результатом огляду, почав писати пояснення в протоколі, але був зупинений поліцейськими зі словами, що то не потрібно, бо вони все записують на відео і свідки також все чули; хотів написати в чеку «Драгера» та Акті огляду про свою незгоду, проте, йому не дали це зробити працівники поліції, а за власною ініціативою та бажанням написали, що він відмовився. Але доказів того, що він справді відмовився підписати чек і акт, і чому він відмовився, суду не було надано. Такий запис про відмову зробив сам поліцейський, що й намагався він ( ОСОБА_1 ) донести суду, що такий запис може вказувати та є доказом виключно його незгоди з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, але місцевий суд знов обрав сторону поліції. На відеозаписі також зафіксована, як після складання протоколу його відпустили з місця зупинки та огляду, і він поїхав собі додому. Від керування транспортним засобом його не було відсторонено.

Окремо апелянт звертає увагу на те, що під час розгляду справи він та адвокат наполягали на виклику свідків огляду, оскільки свідки також чули про його незгоду з результатом огляду та те, що він був згоден поїхати до лікарні з поліцейськими.

Звертається увага в апеляційній скарзі на тому, що доказами його незгоди з результатами огляду є: відсутність підпису в чеку «Драгеру», незгода підписати Акт огляду, пояснення свідків, яких адвокат просив викликати та допитати в судовому засіданні. Наявні у справі пояснення свідків є фактично бланками, суть яких не відображає всіх подій та обставин. Так відсутня інформація про його відношення до показника приладу «Драгер» та його бажання їхати до лікарні.

Як зазначається в апеляційній скарзі, відчувши на собі таке ставлення суду до розгляду справи, він змушений був звернутися до соціальних мереж для пошуку свідків його огляду, оскільки на місці складання протоколу були ще свідки. Він не впевнений у тому, що у нього вийде, але він спробує. Працівники поліції вдались до спотворення доказів, а суд, на його думку, пішов у поліції на поводу. Він має відшукати незалежних свідків, які також все чули і бачили, щоб розгляд скарги в апеляційному суді відбувся всебічно та повно.

З урахуванням положень чинного законодавства, факту того, що він не був згоден з результатом огляду за допомогою приладу «Драгер», відсутні підстави для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного розгляду, опитавши за клопотанням захисника свідків, інспектора патрульної поліції, переглянувши відеозапис, який наявний в матеріалах справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого висновку.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції ці вимоги закону дотримані не у повному обсязі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення с будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 000360, зі змісту якого встановлено, що 22 лютого 2021 року о 01.12 год. в м. Києві по вул. Авіаконструктора Антонова ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння за згодою водія у встановленому законом порядку, за допомогою приладу «Drager» ARHK-0554, Alkotest-6820, проба позитивна 0,47 проміле, в присутності двох свідків чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 зазначив, що не згоден з причиною зупинки тз.

До протоколу долучені пояснення свідків, запис з бодікамери АА-00169 (ас. 3).

Згідно з даними чеку приладу «Drager» ARHK-0554, Alkotest-6820 у кількості 2 штук, які є ідентичними, на них зафіксований результат 0,47 проміле. У вказаних чеках в графі підпис особи, що тестують - зазначено «відмова» (ас. 1-2).

З наявного у справі Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, за допомогою приладу «Drager» ARHK-0554, принтер ARHJ -0254; результат огляду на стан сп`яніння: позитивний 0,47 проміле; у графі «З результатами згоден»: рукописний текст - ОСОБА_1 «відмова». Також зазначені свідки огляду: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , їхні адреси, підписи, відомості про підрозділ Національної поліції України, звання, П.І.Б, підпис особи, яка склала акт (ас. 4).

Також матеріали справи містять письмові пояснення свідків від 22 лютого 2021 року (ідентичні за змістом), які викладені на друкованих бланках та заповнені інспектором патрульної поліції, відповідно до яких свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили: 22 лютого 2021 року о 01:20 в м. Києві по вул. А. Антонова, буд. 2/32 корп. 9 були запрошені співробітниками патрульної поліції в якості свідків при складанні адм.протоколу за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 , зі згоди водія, пройшов тест «Drager», проба позитивна 0,47 проміле.

Під кожним поясненням друкованими літерами зазначено: «Пояснення записано вірно та мною прочитано. Зауважень до викладеного немає», підписи свідків та працівника поліції (ас. 5).

З переглянутого в апеляційному суді відеозапису, який розпочинається 2021/02/22 о 01:04:49, вбачається, що інспектор патрульної поліції у присутності двох свідків, водія, повідомляє, що було зупинено транспортний засіб (інспектор вказує на транспортний засіб) під керуванням водія (інспектор вказує на ОСОБА_1 ) та пропонує останньому пройти огляд на місці на алкоголь, на що ОСОБА_1 погоджується. У той час інспектор дістає мундштук, надає ОСОБА_1 для перевірки герметичності пакування мундштуку, що й зробив ОСОБА_1 , пошкоджень не виявлено. Далі інспектор з`єднює мундштук з пристроєм «Драгер», здійснюється пробний забір повітря для перевірки, чи немає у трубці алкоголю. У подальшому інспектор роз`яснює ОСОБА_1 , як правильно продути пристрій, ОСОБА_1 проходить тест. Йде аналіз результату пристрою, інспектор повідомив, що норма 0,2, якщо більше, то це є перевищення. Результат - 0,47, інспектор повідомляє, що це перевищення (допустимої норми) в два рази. Далі інспектор повідомляє, що запише дані, буде складатись адміністративний матеріал за ст. 130 КУпАП через знаходження ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Далі інспектор запитує в ОСОБА_1 , чи він вживав щось, на що ОСОБА_1 відповідає, що пиво, два, не думав, що таке покаже. Відеозапис закінчується 2021/02/22 01:08:34 (ас. 6).

Приймаючи рішення про порушення ОСОБА_1 п. 2.9 а) ПДР України, суд першої інстанції в оскаржуваній постанові вказав про те, що з відеозапису, доданого до протоколу, ОСОБА_1 після проведення огляду на стан сп`яніння не повідомляв поліцейському про свою незгоду з результатами тестування. А тому поліцейськими не було направлено його на додатковий огляд. Суд не погодився із думкою захисника Александрова Д.О. про те, що відмова від підписання роздруківки приладу «Драгер» та акту огляду на стан сп`яніння свідчить про його незгоду із результатами такого огляду. Право підпису надається особі задля підтвердження того, що вона ознайомилася із змістом даних документів. Відмова від реалізації даного права не означає її незгоду із змістом даних документів. В жодному з них ОСОБА_1 свою незгоду не зафіксував. В протоколі про адміністративне правопорушення також незгоди із результатами медичного огляду з боку ОСОБА_1 не зазначено. Як випливає із змісту протоколу, ОСОБА_1 не погодився із причиною його зупинки, а не із результатами огляду на стан сп`яніння. Також суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №000360 від 22 лютого 2021 року; Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; даними результату тестування на алкоголь приладом «Drager»; даними акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу; дослідженим в судовому засіданні відеозаписом від 22 лютого 2021з нагрудної відеокамери (відео реєстратора) працівника поліції.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції неможливо погодитись з таких підстав.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав доводи, які викладені в апеляційній скарзі, просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснив, що з оскаржуваною постановою неможливо погодитись, оскільки суд першої інстанції не врахував того факту, що він не погодився з результати огляду приладу «Драгер»; коли працівники патрульної поліції складали документи, він намагався пояснити працівникам патрульної поліції, що пиво вживав в обід. Коли він не погодився з результатами огляду, то в той час свідки були поруч, ще не пішли. Зі свідками він не розмовляв, розмовляв з працівниками поліції. Після того, коли він пройшов тест за допомогою приладу «Драгер», то повернувся до автомобіля, а працівник патрульної поліції пояснював, що такого результату бути не може, був підвищений тон спілкування, при цьому він був у напівшовковому стані, намагався довести працівникам поліції свою позицію. Під час його розмови з працівниками поліції, свідки були біля свого автомобіля. Він відмовився підписувати акт огляду, проте, працівники патрульної поліції не пропонували йому пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я.

В апеляційному суді захисник Александров Д.О. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, зазначив про те, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю з тих підстав, що суд першої інстанції не звернув увагу на ряд порушень, які допустили працівники патрульної поліції під час складання адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 . Так, в акті огляду, який міститься в матеріалах справи відсутній підпис ОСОБА_1 про те, що останній погодився з результатами огляду. Щодо пояснень, які ОСОБА_1 писав у протоколі з приводу причини зупинки, то працівники поліції не надали можливості написати пояснення у повному обсязі, попередивши про те, що буде відеофіксація. Пояснення у протоколі відображені не у повній мірі. Що стосується чеку «Драгер», то у ньому також зазначено, що особа нібито, відмовилась, що по суті є підтвердженням незгоди ОСОБА_1 з результатом огляду за допомогою вказаного приладу. Що стосується пояснень ОСОБА_1 в частині вживання пива, то останній працює в оркестрі, була вистава, вживав в обід, бо знав, що попереду ще довгий день. На запитання суду першої інстанції, чому ОСОБА_1 їздить по ночах, то останній розповів про те, він збирав інструмент, що це є велика робота, і він додому повертається тільки за північ. Що стосується розташування свідків, то на його думку, свідки могли бути розташовані по ліву руку від працівника поліції, який здійснював відео фіксацію. Працівники поліції не надали ОСОБА_1 підписати акт огляду. З пояснень свідка в суді апеляційної інстанції встановлено, що він не пам`ятає, чи надавався у його присутності ОСОБА_5 акт та протокол на підпис. ОСОБА_1 зазначав, що він не згоден з такими результатами, на що працівники поліції відреагували записом, що ОСОБА_1 відмовився від підпису (а не від результату огляду). Окрім того, матеріали справи не містять розписки про те, що автомобіль для подальшого його керування було передано іншій особі, а також відомості про те, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом. Свідок поїхав з місця події останній, і в суді повідомив, що жодного авто на місці не залишилось. ОСОБА_1 у подальшому поїхав з місця самостійно. Свідок чув суперечку між ОСОБА_6 та працівниками поліції, проте, не зміг сказати, з приводу чого була суперечка. Між тим, ця суперечка виникла саме внаслідок незгоди ОСОБА_7 з результатами огляду за допомогою приладу «Драгер». Працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду у лікаря-нарколога, чим порушили положення ст. 266 КУпАП. Що стосується відеозапису, який міститься у матеріалах справи, то цей відеозапис є лише фрагментом, вирваним з контексту, не зрозуміло, що було до і після відповідно. Своїми діями працівники патрульної поліції допустили порушення Порядку проходження огляду водія на стан сп`яніння, а суд першої інстанції не звернув уваги, що, як наслідок, потягнуло за собою постановлення незаконної та необґрунтованої постанови без з`ясування всіх обставин справи, які мають суттєве значення для правильного її вирішення.

Опитана за клопотанням захисника свідок ОСОБА_8 апеляційному суду пояснила, що ОСОБА_1 - це колега по роботі. Коли разом з ОСОБА_1 поверталась з концерту додому, близько першої ночі, зіткнулись з неправомірними діями працівників поліції. Концерт відбувався в Палаці «Україна», повертались пізно ввечері. По дорозі були зупинені працівниками поліції та останній запідозрили ОСОБА_1 в тому, що у нього є ознаки алкогольного сп`яніння. Вона та ОСОБА_1 повідомили, що втомлені після концерту. ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції погодився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», адже якщо б було якесь сп`яніння, то ОСОБА_1 не допустили б до концерту, був досить відповідальний концерт. Результати приладу «Драгер» показали певний результат, точно який саме, не пам`ятає, але не могло бути стану сп`яніння, може «Драгер» був зламаний. Вона та ОСОБА_1 сперечались з працівниками поліції з приводу результату приладу «Драгер», навіть, з вікон будинків їм кричали люди, робили зауваження, бо все було емоційно. Згодом працівники поліції їх відпустили, і вони поїхали додому. ОСОБА_1 не погодився з результатом приладу «Драгер», відмовився підписувати чек «Драгеру», на що працівники поліції сказали ОСОБА_1 , що це нічого не означає, якщо хочете можете не підписувати «Драгер», а також не погодився підписувати якийсь акт. Що стосується присутності свідків під час цих подій, то свідки ремонтували машину поруч, були зайняті своїми справами, свідки були присутні до моменту задуття, потім поліцейський свідків покликав в автомобіль, де свідки щось підписували. Вважає, що свідки чули цю всю суперечку,а також незгоду ОСОБА_1 , оскільки їх чули і люди з будинків, робили зауваження. Всі голосно розмовляли, в основному кричала вона, оскільки дуже емоційна. Такого факту, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 проїхати до лікарні, не було, вона такого не чула. У подальшому вона та ОСОБА_1 поїхали додому, ОСОБА_1 перебував за кермом. При цьому це відбувалось у присутності працівників поліції. Свідки були присутні, коли працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою приладу «Драгер». Вона в цей час перебувала в автомобілі, а тому свідки могли її і не бачити одразу. Автомобіль свідків знаходився на значній відстані від місця події. Її тоді заспокоювали, адже вона кричала, так як ОСОБА_1 не був п`яним.

З пояснень в суді апеляційної інстанції свідка ОСОБА_3 встановлено, що подія була давно, але йому знайомий чоловік в окулярах ( ОСОБА_1 ), пригадує жінку (свідок ОСОБА_8 ), у якої тоді був інший макіяж. Їх зупинили працівники поліції, запросили бути свідками. ОСОБА_1 спочатку був сам, а потім, близько через хв. 20-30, приїхала жінка. На чому вона приїхала, він не бачив. Він вирішив, що жінка приїхала тому, що за 20-30 хв. її на місці не бачив, вона звідкись підходила. Він був з іншим свідком, справжнього прізвища якого він не знає, а йому відомий тільки позивний свідка, так як останні військовий. В їх присутності працівники поліції показували результати після проходження огляду водієм. Працівники поліції повідомили, що складають протокол. На місці дійсно була суперечка між працівниками поліції та жінкою, яка була там присутня, проте, в суть суперечки він не вникав. Все було на підвищених тонах. Чи погоджувався водій з результатами приладу «Драгер», він не пам`ятає, але суперечка якась була. Він не пригадує, чи в його присутності надався водію Акт проведення огляду та протокол. Як він пам`ятає, не було такого, щоб водій не погоджувався з результатами огляду. Він і другий свідок були поруч, коли відбувався задув водія, а у подальшому, коли складався протокол, то від водія він активних заперечень не чув, як йому здається, водій з усім погоджувався. Чи підписував водій акт, йому невідомо. Він з другим свідком поїхали набагато пізніше після складання протоколу, так як міняли колесо в автомобілі. Хто поїхав за кермом автомобіля ОСОБА_1 , він не пам`ятає. Де заповнювався протокол, він не пригадує. Після того, як вони підписали надані їм папери, ще 2-3 хв. постояли біля працівників поліції та водія. Розмову працівників поліції з ОСОБА_1 він чув, але не всю. Як ОСОБА_1 підписував протокол, він не бачив. Якщо з боку ОСОБА_1 і були будь- заперечення, то вони могли й не чути, оскільки займались заміною колеса.

Опитаний інспектор патрульної поліції ОСОБА_9 під час апеляційного розгляду пояснив, що станом на 22 лютого 2021 року працював в Управлінні патрульної поліції у м. Києві з обслуговування правого берега м. Києва. Прізвище ОСОБА_1 пам`ятає у зв`язку з виконанням службових обов`язків. Було зупинено автомобіль «Мерседес» під керуванням ОСОБА_1 , який працював у симфонічному оркестрі України. Автомобіль був виявлений під час патрулювання, його було зупинено за порушення ПДР України. За порушення ПДР постанова не складалась. В ході спілкування з водієм у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Водію було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд для визначення стану сп`яніння в присутності двох свідків, на що ОСОБА_1 погодився. Не було такого, щоб ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду, він не погоджувався з причиною зупинки. Що стосується того, що ОСОБА_1 відмовився підписувати акт огляду, не погодившись з результатами приладу «Драгер», то, можливо, ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до лікарні. Направлення для проходження огляду у лікаря складається тоді, коли саме їдуть до лікарні. Чи пропонувалось ОСОБА_1 проїхати до медичної установи, то не пам`ятає, оскільки подія мала місце рік назад, пройшло багато часу. Зазвичай, працівники поліції пропонують водію для огляду проїхати до лікаря в медичний заклад або роз`яснюють, що водій самостійно протягом трьох годин може сам пройти огляд. Направлення виписується лише у випадку, якщо водій погодився їхати до лікаря, а відсутність в матеріалах справи направлення свідчить про те, що до лікарні водія не возили для проведення огляду. Чому, пояснити не може. Що стосується самостійного проходження огляду водієм протягом трьох годин у лікаря, то, як зазначив інспектор, здається це не є правильним, враховуючи вимоги КУпАП. На даний час він так не робить.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги та обставин справи до суду апеляційної інстанції викликались свідок ОСОБА_4 та інспектор патрульної поліції ОСОБА_10, які не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Оцінюючи наявні у справі докази, апеляційний суд доходить такого висновку.

Згідно з п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 266 КУпАП (в редакції на 22 лютого 2021 року), а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735, передбачені процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння.

Згідно з вказаними нормативними актами станом на час події за наявності ознак алкогольного сп`яніння поліцейський проводить огляд водія на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, який на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Згідно з п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до розділу ІІІ метою огляду у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду.

Таким чином, доказами перебування водія у стані алкогольного сп`яніння є результати огляду працівниками поліції такої особи на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія з результатами такого огляду - висновок лікаря закладу охорони здоров`я, якому надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв.

Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції встановлено з пояснень працівника поліції, що ними був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 за порушення Правил дорожнього руху. Проте, матеріали справи не містять будь-яких даних на підтвердження зазначених обставин.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , свідків, інспектора патрульної поліції в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 пройшов на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», яким встановлено 0,47‰.

З пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_1 не погодився з результатами такого огляду. Як вказав ОСОБА_1 , саме тому він не підписав акт огляду та чек про результати огляду.

Опитані свідок ОСОБА_3 та інспектор патрульної поліції ОСОБА_9 не змогли однозначно вказати, чи погоджувався ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. При цьому інспектор поліції не зміг пояснити, про що саме свідчить запис «відмова», зроблений інспектором поліції в Акті огляду на стан сп`яніння та у роздрукованому чеку «Драгеру»: відмова ОСОБА_1 підписати вказані документи або його незгода з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. З пояснень інспектора поліції вбачається, що можливо вони пропонували ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, тобто, такі обставини підтверджують тоді той факт, що ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду на місці зупинки. Окрім того, свідок ОСОБА_3 вказав, що була суперечка між жінкою й ОСОБА_1 з працівниками поліції, проте, суть суперечки йому невідома, і такі пояснення не спростовують як пояснень ОСОБА_1 , так і пояснення свідка ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду.

Окремо апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ст. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 підставою для притягнення водія до відповідальності згідно із законом є підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду.

Проте, сукупністю доказів у справі, у тому числі й даними Акту огляду на стан сп`яніння, не підтверджена згода ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, як і відсутні докази того, що йому працівниками поліції пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, як того вимагає Закон.

За встановлених обставин доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції порушено вимоги Інструкції та положень КУпАП, є не спростованими.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно з положеннями ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами. Разом з тим, наявними у справі доказами є не спростованими доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 у подальшому не був відсторонений працівниками поліції від керування транспортним засобом, а Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, на який, як на доказ винуватості ОСОБА_1 за ч. 1 ст.1 30 КУпАП, послався суд в оскаржуваній постанові, матеріали справи не містять.

Більш того, з пояснень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 після складання протоколу працівниками патрульної поліції з місця події поїхав на автомобілі, керуючи ним. .

З урахуванням обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, апеляційний суд доходить висновку, що належні та допустимі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і в оскаржуваній постанові, матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд доходить висновку, що наявними у справі доказами не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим постанова суду підлягає до скасування. Нормами КУпАП не передбачено закриття провадження у зв`язку з недоведеністю винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За встановлених обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 19 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва