Справа № 308/7206/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
24.09.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Животова Є.Г., з участю представника Закарпатської митниці Селеша О.Я., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Коваленка О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу про порушення митних правил, запроваджену щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Збараж Тернопільської області, мешканця АДРЕСА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 Митного кодексу України, за апеляційною скаргою виконуючого обов`язки начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Пожо Миколи на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.07.2021,
В оскарженій постанові судді від 14.07.2021 йдеться про наступне.
Формою проходження митного контролю ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу «червоний коридор».
ОСОБА_1 запропоновано заповнити митну декларацію, в якій він вказав свої паспортні дані, відомості про транспортний засіб, та наявність у нього багажу з одягом вживаним та взуттям, загальною кількістю 40 місць ручної поклажі з особистими речами.
При усному опитуванні ОСОБА_1 підтвердив відомості, вказані ним у митній декларації, та заперечив наявність у нього будь-яких інших товарів, в тому числі таких, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено.
Під час митного контролю зазначеного транспортного засобу виявлено незаявлені товари іноземного виробництва, а саме:
1) сонцезахисні окуляри у футлярі торгівельної марки VERSACEу кількості 3 шт. (арт. 2421 1 шт., арт. 7397 2 шт.), країна виробництва Італія;
2) сонцезахисні окуляри у футлярі торгівельної марки VALENTINO у кількості 2 шт. (арт. 3985 1 шт., арт. 1353 1 шт.), країна виробництва Італія;
3) сонцезахисні окуляри у футлярі торгівельної марки BOTTEGA VENETA у кількості 7 шт. (арт. BV1012S 6 шт., 1шт. б/а), країна виробництва Італія;
4) сонцезахисні окуляри у футлярі торгівельної марки PRADA у кількості 5 шт. (арт. 9323 1 шт., арт. 5628 1 шт., арт. 5666 1 шт., б/а 2 шт.), країна виробництва Італія;
5) сонцезахисні окуляри у футлярі торгівельної марки GUCCI у кількості 2 шт. (арт. GG0808S 1 шт., б/а - 1 шт.), країна виробництва Італія;
6) сонцезахисні окуляри у футлярі торгівельної марки THE MARC JACOBS у кількості 12 шт. (арт. 408/S 12 шт.), країна виробництва Італія.
Вищезазначений товар знаходився в одній дорожній сумці, яка знаходилась у багажному відсіку автобуса. Доступ до виявленого товару нічим не утруднювався. ОСОБА_1 згідно ст.63 Конституції України відмовився надавати будь-які пояснення.
Вартість вилученого товару перевищує суму 500 євро та потребує додаткової оцінки із залученням спеціаліста-експерта.
Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) ст.472 МК України.
ОСОБА_1 не повинен був декларувати товар оскільки його вартість не перевищувала 500 євро.
Оскільки судом встановлено, що у ОСОБА_1 був відсутній обов`язок декларувати переміщувані через митний кордон України товари, то відповідно у його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.
Згідно з частиною 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Стандарт доведення поза розумним сумнівом, який діє і в КУпАП, означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і особа, яка притягується до адміністративної відповідальності є винним у вчиненні цього правопорушення. А обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
В апеляційній скарзі виконуючий обов`язки начальника Закарпатської митниці Пожо Микола просить постанову Ужгородського міськрайонного суду від 14.07.2021 скасувати. Прийняти нове рішення, яким визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та призначити йому стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 214 779,60 грн, які конфіскувати.
В обґрунтування апеляційних вимог представник митниці вказує, що ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних відомостей про переміщувані ним через митний кордон України товари, які в даній кількості підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню.
Судом було враховано подані захисником особи, що притягується до відповідальності документи, що підтверджують вартість товару, а саме: товарний чек, висновок експерта, що підтверджують вартість товару 420 євро, відповідно до яких вартість товару не перевищує 500 євро.
Враховуючи зазначене, надані, документи що ніби підтверджують вартість товару, викликають великі сумніви щодо їх достовірності та підтвердження факту придбання саме тих товарів, які вилучені протоколом про порушення митних правил.
Заслухавши доводи представника митниці Селеша О.Я. на підтримання вказаної вище апеляційної скарги ОСОБА_4 з наведених у ній підстав, захисника ОСОБА_1 адвоката Коваленка О.М., який заперечив проти вказаної апеляційної скарги повністю та просив залишити оскаржене рішення судді першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга виконуючого обов`язки начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Пожо Миколи не підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Так, відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.
Відповідно до ч.1 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
Згідно диспозиції ст.472 МК України, дане правопорушення характеризується недекларуванням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявленням за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування) або бездіяльністю (недекларування), тобто це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму та інших відомостей для митної мети.
За змістом вказаної норми права, особи, які переміщують товари на митну територію України, повинні дотримуватися митних правил, визначених у Кодексі; за порушення (недотримання) цих правил у Кодексі передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Як вбачається з матеріалів справи, вказані вимоги закону при розгляді справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 , суд першої інстанції виконав в повному обсязі та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.
Статтею 472 МК України передбачено відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Ці ж обставини підтверджено долученими до матеріалів справи товарним чеком, згідно якого вилучений митним органом товар придбаний, з урахуванням знижки, за 420 євро.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.
Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції не здобуто доказів, які б ставили під сумнів дані щодо вартості переміщуваного товару, зазначені у наданих стороною захисту документах щодо його вартості.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Наведене свідчить, що суддею вірно встановлено вартість переміщуваного ОСОБА_1 товару.
Відповідно до ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення митному органу для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
У відповідності до ч.1 ст.374 МК України не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України.
Таким чином, апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що митним органом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.
Обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у неповному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.
Апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Виходячи з положень ст.ст. 8,62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Аналізуючи вищевикладені обставини та керуючись конституційним принципом презумпції невинуватості, вказаним в ст.62 Конституції України, суд вважає що митним органом не було надано достовірних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 та його винуватість не доведена.
Відповідно до ч.1 ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Згідно ст.7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Враховуючи викладене, судом першої інстанції було вжито всіх заходів, передбачених КУпАП та МК України, для з`ясування питання про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні порушень ним митних правил, передбачених ст. 472 МК України, відтак рішення суду про відсутність в його діях ознак незаявлення за встановленою формою точних відомостей про переміщувані через митний кордон України товари, є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування немає, а тому вказана апеляційна скарга виконуючого обов`язки начальника Закарпатської митниці Держмитслужби задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного та керуючись ч.5 ст.529 МК України, ст.294 КУпАП, апеляційний суд
Апеляційну скаргу виконуючого обов`язки начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Пожо Миколи залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.07.2021 про закриття провадження у даній справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є статочною й оскарженню не підлягає.

Суддя