Номер провадження: 33/813/1267/21
Номер справи місцевого суду: 946/7402/21
Головуючий у першій інстанції Присакар О.Я.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Вадовської Л.М. за участю секретаря Поворозко І.Ю., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 вересня 2021 року в справі №946/7402/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресом: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресом: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП , -

в с т а н о в и в :

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-3 КУпАП, застосовано статтю 22 КУпАП та звільнено від відповідальності за малозначністю правопорушення, обмежившись при цьому усним зауваженням.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, прийняти нову постанову про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу правопорушення.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови без змін з огляду на наступне.

Згідно Протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ №766561 від 13 липня 2021 року було встановлено 13 липня 2021 року факт того, що ОСОБА_1 за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 вчинила фізичне насильство фізичного характеру у відношенні малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме без призначення лікаря у період з лютого до 22 березня 2021 року давала дитині препарат «Мемокс-10», заборонений дітям до 12 років, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю дитини.

ОСОБА_1 вину не визнала, пославшись на те, що строк притягнення до відповідальності закінчився, при цьому не заперечувала, що препарат давала, проте за призначенням лікаря-психоневролога за консультацією в онлайн режимі через програмне забезпечення «Skype».

Розглядаючи справу, суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що дії ОСОБА_1 підпадають під ознаки домашнього насильства.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Суду не надано доказів обстеження дитини у медичному закладі та призначення їй препарату «Мемокс-10» у спірний період, отже дії ОСОБА_1 з надання на протязі тривалого часу дитині на власний розсуд препарату з огляду на вік дитини та стан її здоров`я могли завдати шкоди здоров`ю дитини.

Правопорушення є триваючим, правопорушення виявлено 13 липня 2021 року, тому на час розгляду справи судом першої інстанції передбачені частиною 2 статті 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення не закінчилися.

Суд, зважаючи на обставини справи, скористався положеннями статті 22 КУпАП та звільнив ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, з чим суд апеляційної інстанції погоджується.

Керуючись ст.ст.287, 289, 292, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 вересня 2021 року в справі №946/7402/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.М. Вадовська