24.12.21
Справа №652/1101/21
П О С Т А Н О В А

24 грудня 2021 року Суддя Високопільського районного суду Херсонської області Дригваль В.М., за присутності законного представника неповнолітнього правопорушника ОСОБА_1 , які надійшли від ВП №1 Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області, розглянувши матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 1 групи 2 курсу Архангельського ПАЛ, проживає з матір`ю, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, -

за ч.5 ст.126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 24.11.2021 року, серії ДПР 18 №156476, ОСОБА_2 , 22 листопада 2021 року, близько 16.52 год., на польовій дорозі смт.Високопілля- с.Князівка, керував скутером «Хонда», не був у застебнутому мотошоломі, не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, тобто не мав права керування цим транспортним засобом. Вчинено повторно протягом року, після накладення адміністративного стягнення, чим порушив вимоги п.2.1-а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_2 , за присутності законного представника, ОСОБА_3 , пояснив, що він навчається у ліцеї за спеціальностями тракториста та водія, але посвідчення водія не має. В той день, мати його послала на скутері поїхати до магазину та придбати необхідні товари. Коли він їхав по польовій дорозі, понад посадкою, то був зупинений працівниками поліції, які склали відносно нього протокол. При цьому, коли складали протокол мати була відсутня.

Статтею 280 КУпАП, визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження винуватості неповнолітнього ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, до суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №156476 від 24 листопада 2021 року із зазначенням, що ОСОБА_2 від підпису протоколу та пояснень відмовився, згідно ст.63 Конституції України. А також, додано оптичний диск на якому містяться три відеофайли зупинки невідомої особи, яка керувала скутером.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи та протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 , відносно якого складався зазначений протокол на час складання був неповнолітнім, оскільки станом на 24.11.2021 року йому виповнилося 17 років.

Працівник поліції, ОСОБА_4 , не переконався, що неповнолітній ОСОБА_2 правильно розуміє суть правопорушення, вчинення якого, йому ставиться у вину, хоча в цьому випадку зобов`язаний був такі дії вчинити, шляхом повідомлення і залучення до справи захисника та батьків або опікунів - законних представників неповнолітнього, як того вимагають загальні положення норм права як національного так і міжнародного, зокрема Конвенції ООН про права дитини, що регламентують захист прав дитини, а також особливість порядку притягнення неповнолітніх до відповідальності за вчинення правопорушення.

Так, відповідно до вимог ст.270 КУпАП, інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Мінімальні стандартні правила ООН, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх від 29.11.85(«Пекінські правила»), передбачають п. 7.1. Основні процесуальні гарантії, такі, як презумпція невинуватості, право бути повідомленим про пред`явлене звинувачення, право на відмову свідчити, право мати адвоката, право на присутність батьків або опікуна, право на очну ставку зі свідками і їх перехресний допит і право на апеляцію у вищестоящу інстанцію мають бути гарантовані на всіх етапах судового розгляду.

При цьому, пунктом 6 визначено об`єм дискреційних повноважень органів, за яким: 6.1. Зважаючи на різні особливі потреби неповнолітніх, а також різноманіття наявних заходів, слід передбачити відповідний об`єм дискреційних повноважень на всіх етапах судового розгляду і на різних рівнях відправлення правосуддя відносно неповнолітніх, у тому числі при розслідуванні, розгляді справи в суді, винесенні судової ухвали і здійсненні контролю за виконанням судових рішень

В порушення вимог ст.270 КУпАП, встановивши, що ОСОБА_2 , є неповнолітнім, не забезпечено участь законного представника неповнолітнього під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, а також захисника для надання правової допомоги.

Як зазначено у ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, встановивши вік особи ОСОБА_2 , в порушення ст. 33 Закону України «Про національну поліцію», якою передбачено можливість проведення опитування неповнолітніх тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога, та в порушення ст. 270 КУпАП, згідно з якою інтереси неповнолітньої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, мають право представляти її законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники), працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення, а також відібрано пояснення від неповнолітнього у відсутності його законного представника або педагога, що є суттєвим порушенням права неповнолітнього на захист, що в свою чергу свідчить про недопустимість вказаних доказів, як таких, що отримані з порушенням визначеного законом порядку, з порушенням права неповнолітнього на захист.

Наведені обставини вказують на порушення прав неповнолітнього ОСОБА_2 на захист та роблять недопустимим доказом у справі протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №156476 від 24.11.2021 року зазначено про повторність вчинення правопорушення після накладення адміністративного стягнення, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП, але доказів тому, що відносно ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення за аналогічне правопорушення до протоколу не додано.

Зазначене свідчить, що в діях неповнолітнього ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки не забезпечено право на захист, а тому справа підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного , керуючись ч.5 ст.126, ст.270, ст.280, п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М.Дригваль