КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/5383/2021
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., розглянувши справу за апеляційною скаргою Гутаріна Ярослава Миколайовича на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2021 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2021 року на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір в сумі 454 грн.

ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за те, що він 11 липня 2021 року о 08 год. 40 хв. по пр-ту Броварському, 32-а у м. Києві керував транспортним засобом ВАЗ 210934 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.

У апеляційній скарзі захисника Гутаріна Я.М. указано на незаконність і необґрунтованість постанови та необхідність скасування, порушення норм матеріального та процесуального права, а саме ч. 1 ст. 130, 251, ч. 1 ст. 266 КУпАП, п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказав на те, що транспортний засіб ОСОБА_2 не знаходився під його керуванням, а був припаркований, натомість інспектором поліції ініційовано притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП саме за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, хоча доказів керування ним транспортним засобом на місці складання протоколу інспектором поліції у матеріалах справи немає. Так, відеофіксацією з нагрудних камер поліцейських не було зафіксовано, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. На відео не зафіксований автомобіль, який рухається або нерухомий, належний ОСОБА_2 , лише зафіксовано оформлення протоколу без звуку.

Цього суд першої інстанції не врахував, припустився грубих, суперечливих висновків, через що неправильно застосував ч. 1 ст. 130 КУпАП і незаконно наклав на ОСОБА_2 адміністративне стягнення саме за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Крім того, Порядком № 1103 передбачено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу. Але транспортний засіб не рухався, доказів його руху не було, він був припаркований, тому складення протоколу інспектор поліції впроваджувати не мав підстав.

Наголошував, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», правопорушення за ст. 130 КУпАП вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

З урахуванням наведеного вважав, що матеріали справи не містять доказів вчинення ним жодного із складів адміністративного правопорушення, передбаченого цією статтею.

На підставі вищевикладеного просив постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2021 року скасувати, справу закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 та його захисник Гутарін Я.М. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, від захисника Гутаріна Я.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку із участю в іншій справі.

Враховуючи, що докази участі захисника в іншій справі суду не надано, попередній розгляд справи було відкладено за аналогічним клопотанням, суд відповідно до вимог ст. 294 КУпАП продовжив розгляд справи у відсутності особи, яка подала скаргу, та ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Дослідивши матеріали справи та апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки судді місцевого суду про доведеність факту відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 216368 від 11 липня 2021 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким особа керувала;

відеозаписом події, зробленим за допомогою нагрудної камери поліцейського, з якого судом встановлено, що водію ОСОБА_2 в присутності двох свідків пропонують пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, ОСОБА_2 чітко відмовляється пройти огляд;

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили, що 11 липня 2021 року о 09 год. 05 хв. були запрошені співробітниками патрульної поліції в якості свідка при складанні адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_2 , який у їх присутності відмовився пройти огляд для визначення стану сп`яніння;

направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій, до закладу охорони здоров`я КНП "КМНКЛ «Соціотерапія» від 11 липня 2021 року 08:40, згідно направлення, у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: поблідніння шкіряного покриву, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук; поле «результати огляду» не заповнене;

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4471025 за ч. 2 ст. 122 прим. КУпАП, згідно якого ОСОБА_2 , 11 липня 2021 року о 08 год. 38 хв. в м. Київ по вул. Кисловодська, 98, керуючи автомобілем ВАЗ 210934 д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив рух в крайній лівій смузі при вільних інших смугах в одному напрямку, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 прим. КУпАП.

Дослідивши вказані докази окремо та у їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для притягнення його до відповідальності та на законних підставах наклав на нього стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційна скарга захисника Гутаріна Я.М. не містить доводів, які би вказували на незаконність ухваленого судом рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в передбаченому законом порядку в присутності двох свідків.

Переглянутий відеозапис події, зроблений за допомогою нагрудної камери поліцейського, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, дає підстави стверджувати про те, що ОСОБА_2 дійсно відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, ця відмова є зрозумілою і категоричною, що не передбачає двозначного трактування; присутність свідків при цій відмові поліцейським була забезпечена, і під час спілкування з поліцейським ОСОБА_2 не заперечував, що керував транспортним засобом, а навпаки, на запитання поліцейського повідомив, що керував автомобілем ВАЗ.

Крім того, в матеріалах справи знаходиться оформлена раніше в цей же день 11 липня 2021 року постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4471025 за ч. 2 ст. 122 прим. КУпАП за керування ОСОБА_2 о 08 год. 38 хв. транспортним засобом ВАЗ 210934 д.н.з. НОМЕР_1 в крайній лівій смузі при вільних інших смугах в одному напрямку, таким чином, в постанові зафіксований факт керування транспортним засобом 11 липня 2021 року о 08:38, і доказів оскарження та скасування зазначеної постанови ОСОБА_2 та його захисником ненадано.

Таким чином, спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи, доводи апеляційної скарги, що транспортний засіб ОСОБА_2 був припаркований і не знаходився під його керуванням, що ОСОБА_2 функцій водія не виконував, з посиланням на те, що рух автомобіля на відеозаписі не зафіксований.

Крім того, є такими, що умисно перекручують зміст постанови суду першої інстанції, та відхиляються апеляційним судом, доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, тоді як в дійсності ОСОБА_2 притягнутий до відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи із вищевикладеного, є безпідставними та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права.

У даному випадку апеляційний суд вважає, що місцевий суд надав належну оцінку зазначеним діям ОСОБА_2 та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, захисник Гутарін Я.М. не спростував обставини, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, та що від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку він відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження апеляційної скарги з приводу відсутності в діях ОСОБА_2 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Таким чином, з наявної у справі сукупності доказів вбачається, що ОСОБА_2 як особа, яка керувала транспортним засобом та у якої працівниками поліції були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, відмовився на вимогу поліцейського пройти у встановленому законом порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння, і вказані обставини свідчать про порушення ОСОБА_2 п. 2.5 ПДР України, за що й передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведене вказує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Апеляційним судом враховується рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Апеляційним судом враховується, що апеляційна скарга Гутаріна Я.М. не містить доводів щодо міри відповідальності, призначеної судом першої інстанції, та щодо обставин, які могли бути не враховані судом при накладенні стягнення.

Постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_2 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Гутаріна Ярослава Миколайовича залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2021 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.5 ПДР та скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.