Провадження №3/389/1398/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Ябчик Наталія Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 (м. Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області з відділу поліції №1 (м. Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області 16.11.2021 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 240700 від 11.11.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що 11.11.2021 року о 17.25 год. в смт. Знам`янка Друга, по вул.1-го Травня, вул. Козіна, ОСОБА_1 керував транспортним засобом АЗЛК 21412, державний номерний знак НОМЕР_2 та після скоєння ДТП за його участю, до проведення огляду у встановленому законом порядку, вживав алкоголь.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, однак надав суду клопотання, в якому просить закрити провадження, оскільки вважає, що при складання протоколу порушено його права, порушено порядок проведення огляду, відсутні докази факту керування ним транспортним засобом та вживання алкоголю після ДТП. Крім того, стверджує, що протокол стосовно нього складався за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а потім до документу внесено виправлення, а саме, виправлено ч.1 ст.130 КУпАП на ч.4 ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання та оцінивши усі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

До протоколу № 240700 стосовно ОСОБА_1 додано три відеофайли, які переглянуто під час розгляду справи. На даних файлах, які знято з невстановленого записуючого пристрою, не зазначеного в протоколі, видно, як поліцейський проводить бесіду з ОСОБА_1 , повідомляє його про можливість складення відносно нього протоколу.

Дослідивши вказані відеозаписи, встановлено наступне.

Ні з відеозапису, ні з доданих до протоколу документів не вбачається доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем. Більше того, не зрозуміло, яким чином та на підставі чого встановлено час скоєння ним правопорушення.

Суддя не вправі та не взмозі самостійно визначати час скоєння правопорушення. Також це не може стати підставою для направлення протоколу на дооформлення, оскільки внесення змін в протокол не передбачене законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, серед іншого, про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Суд не вправі самостійно встановлювати на стадії розгляду протоколу відомості, які б ідентифікували відеокамеру, а тому винесення постанови з посиланням на записи з неї як доказ вини незаконне.

З відеозапису видно, що записуючим пристроєм вочевидь є нагрудна камера поліцейського або мобільний телефон, однак чиї саме та на підставі чого не відомо.

При цьому ні в протоколі, ні в матеріалах, доданих до нього, ні у самому відеозаписі не відображено відомостей про будь-яку ідентифікацію відеокамери (модель, марка, серійний номер, сертифікат якості, докази проведення метрологічної перевірки), а також хто саме проводив відеозйомку.

Верховний Суд у своєму рішенні від 15 листопада 2018 року №524/5536/17 зазначив, що якщо постанова про притягнення особи до відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фіксування правопорушення, цей доказ є неналежним.

Також Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Саме по собі описання адміністративного правопорушення в протоколі не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

А тому суддя вважає, що недотримання вимог закону з боку поліцейського призвели до того, що додані до протоколу відеозаписи не можуть бути використані, як доказ в судовому засідання.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність особи наступає за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 4 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю.

З доданої до клопотання копії протоколу, яку вручено ОСОБА_1 , вбачається що протокол складений за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В протоколі, який направлено для розгляду до суду, видно, що в графі, де зазначається стаття КУпАП, яка передбачає відповідальність за скоєння порушення, внесені вправлення, а саме. виправлено ч. 1 на ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 не був обізнаний про норму закону, за якою відносно нього складено протокол, що порушує його право на захист.

Вказане порушення не може вважатися технічною помилкою або опискою. Допущення поліцейським такої помилки при складанні протоколу неприпустиме, оскільки державний орган має діяти таким чином, щоб мінімізувати ризик помилок у своїй діяльності. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, оцінюючи викладені вище докази у їх сукупності, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, не доведена. За таких обставин провадження у адміністративній справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.130, 247,251, 255, 256, 268 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 240700 від 11.11.2021 року), - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Знам`янського

міськрайонного суду

Кіровоградської області Н.М.Ябчик