Провадження № 3/760/7053/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Зуєвич Л.Л.,

за участю: секретаря судового засідання - Кушніра Р.С.,

представника Київської митниці Державної митної служби України - Келеберденко В.В. (довіреність від 13.11.2020),

розглянувши матеріали, які надійшли від Київської митниці Держмитслужби (далі - Київська митниця) про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Котів, Рівненського р-ну, Рівненської обл., місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 від 25.06.2018, орган, що видав 5610, код ДРФО НОМЕР_2 ), за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України (далі - МК України),

в с т а н о в и в:

Обставини, викладені у протоколі митного органу

23.06.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшов протокол про порушення митних правил № 0461/10000/21 від 26.03.2021 (а.с. 1-2), за змістом якого вбачається наступне:

«27.12.2019 до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Житомир» Київської митниці Держмитслужби подано митну декларацію UA100530/2019/076972 з метою митного оформлення в режимі «Імпорт» автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER, номер кузова НОМЕР_3 .

Для митного оформлення вищевказаного транспортного засобу наряду з товаросупровідними документами були надані інвойс № 50534 від 23.12.2019 згідно якого продавцем зазначено компанію «Rivne Stone FZ LLC» (P.O.Box 8822,Sheikh Zayed Road,Dubai,UAE) покупцем виступало ТОВ «КАРС РВ» (35342, Рівненська область, с. Біла Криниця, вул. Біла, 53, ) із зазначеною в ньому вартістю автомобіля 4500 євро.

Ввезення вищевказаного автомобіля 25.12.2019 здійснював громадянин ОСОБА_1 через зону діяльності Галицької митниці Держмитслужби на підставі інвойсу № 50534 від 23.12.2019 із зазначеною вартістю автомобіля 4500 євро (еквівалент 116 000,60 грн на дату перетину кордону).

З метою проведення перевірки на автентичність поданих до митного оформлення товаросупровідних документів було направлено запит до митних органів Королівства Нідерланди з метою підтвердження фактурної вартості автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER, номер кузова НОМЕР_3 згідно наданого до митного оформлення інвойсу № 50534 від 23.12.2019.

Листом Департаменту запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил від 24.02.2021 № 20/20-02-01/11/347 отримано копію рахунок-фактури від 21.12.2019 №2019-0226 та експортної декларації Королівства Нідерланди 19NLK4FCDHAKPIWD59, згідно яких автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER, номер кузова НОМЕР_3 був проданий громадянину ОСОБА_1 за 8000 євро (еквівалент 206 223,29 грн. на дату перетину кордону).

Підпунктом г, п.1, ч1. ст. 335 Митного кодексу України визначено, що під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: комерційні документи на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів.

Статтею 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 8 статті 264 Митного кодексу України встановлено, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив дії на переміщення та перемістив товар, а саме: автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER, номер кузова НОМЕР_3 вартістю 206223,29 гривень через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення та митного оформлення товарів документу, а саме інвойсу № 50534 від 23.12.2019, який містить неправдиві відомості щодо вартості, продавця та покупця транспортного засобу.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого частиною 1 статті 483 Митного кодексу України».

Щодо явки учасників провадження в судове засідання

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил - громадянин ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідальною особою Київської митниці шляхом направлення на його адресу протоколу про порушення митних правил, що підтверджується наявним в матеріалах доказами (а.с. 60).

Крім того, про дату час та місце судового розгляду суд повідомляв громадянина ОСОБА_1 через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Будь-яких заяв та клопотань від особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не надійшло. Про причини неявки суду не повідомлено.

Згідно ч. 4 ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

З урахуванням наведеного, за наявності доказів належного повідомлення громадянина ОСОБА_1 про судове засідання, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за участі представника Київської митниці, який проти такого розгляду у судовому засіданні 25.06.2021 не заперечував.

Пояснення учасників, наведені у судовому засіданні

Представник митного органу в судовому засіданні підтримав позицію Київської митниці щодо притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, посилаючись на наявність в матеріалах справи достатніх доказів, які свідчать про порушення ним митних правил.

Мотиви суду

Заслухавши пояснення представника митниці, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом ст. 8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Згідно з ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Аналогічні вимоги також закріплені в ст. 489 МК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та відповідати диспозиції статті до якої притягується, особа за порушення митних правил. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

За диспозицією ст. 483 МК України відповідальність настає у разі переміщення або вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 335 МК України під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі певні документи та відомості, і рахунок або інший документ, який визначає вартість товару.

Згідно з ч. 2 ст. 460 МК України, перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Відповідно до п. 37 ч. 1 ст. 4 МК України, перевізник - особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між митними органами на території України або є відповідальною за такі перевезення.

Для митного оформлення вищевказаного транспортного засобу наряду з товаросупровідними документами були надані інвойс № 50534 від 23.12.2019 згідно якого продавцем зазначено компанію «Rivne Stone FZ LLC» (P.O.Box 8822,Sheikh Zayed Road,Dubai,UAE) покупцем виступало ТОВ «КАРС РВ» (35342, Рівненська область, с. Біла Криниця, вул. Біла, 53, ), декларантом - ФОП ОСОБА_4 , із зазначеною в ньому вартістю автомобіля 4500 євро.

Ввезення вищевказаного автомобіля 25.12.2019 здійснював громадянин ОСОБА_1 через зону діяльності Галицької митниці Держмитслужби на підставі інвойсу № 50534 від 23.12.2019 із зазначеною вартістю автомобіля 4500 євро (еквівалент 116 000,60 грн. на дату перетину кордону).

З метою проведення перевірки на автентичність поданих до митного оформлення товаросупровідних документів було направлено запит до митних органів Королівства Нідерланди з метою підтвердження фактурної вартості автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER, номер кузова НОМЕР_3 згідно наданого до митного оформлення інвойсу № 50534 від 23.12.2019.

Разом з тим, як вбачається із наявного в матеріалах справи доручення від 25.12.2019 (а.с. 34), компанія ТОВ «КАРС РВ» (35342, Рівненська область, с. Біла Криниця, вул. Біла, 53, ) уповноважила ОСОБА_1 здійснювати переміщення транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ», модель «SPRINTER», номер кузова НОМЕР_3 .

Згідно наявного в матеріалах справи Інвойсу № 50534 від 23.12.2019 покупцем транспортного засобу виступала компанія ТОВ «КАРС РВ» (35342, Рівненська область, с. Біла Криниця, вул. Біла, 53, ).

Враховуючи те, що ОСОБА_1 за своїм статусом є лише перевізником, то згідно встановлених обставин справи він не може нести відповідальність за ст. 483 МК України.

Для притягнення до відповідальності, згідно з ст. 483 МК України необхідне доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, вини у формі прямого умислу.

В свою чергу, під час розгляду справи судом не виявлено доказів наявності вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, що ставиться йому у вину органом митниці, в його діях не встановлено факту подання ним документів з неправдивими відомостями.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не мав умислу на переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, оскільки до митного оформлення ним було подано документи, які були надані Власником товару - компанією «Rivne Stone FZ LLC» (P.O.Box 8822,Sheikh Zayed Road,Dubai,UAE), сумнівів в достовірності яких він не мав і об`єктивно не міг знати про невідповідність таких документів вимогам законодавства.

ОСОБА_1 , діючи на виконання договору перевезення, виконуючи обов`язки перевізника товару, надав митним органам документи, які в свою чергу були надані йому продавцем товару, не маючи при цьому жодного умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п. 6 Постанови від 03.06.2005 № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» порушення митних правил не можливе, якщо в діях особи відсутній умисел на вчинення таких дій.

Отже, митним органом не надано достатніх доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_1 спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, і те, що ним були умисно подані до митного органу документи, які містять неправдиві відомості щодо вартості транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 будь-яких дій, що утворюють об`єктивну сторону складу порушення митних правил з огляду на те, що згідно поданої електронної декларації UA100530/2019/076972 декларант - ФОП ОСОБА_4 . До того ж, у протоколі не зазначено, які саме дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, вчинив ОСОБА_1 .

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що документи, подані до митного оформлення містять неправдиві дані, тобто відомості зазначені у них належним чином не перевірені та не спростовані, а тому в діях останнього відсутні будь-які ознаки вчинення умисного переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 - ознак об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення, що передбачені ч. 1 ст. 483 МК України.

Як зазначалось, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 483 МК України є наявність в діях правопорушника вини у формі прямого умислу, а відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Разом з тим, митним органом не доведено суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення, а саме прямий умисел ОСОБА_1 , який виразився в поданні останнім митним органам документів, отриманих незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом з тим, суд враховує, що однією із засад судочинства, визначених ст. 129 Конституції України є забезпечення доведеності вини. Презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини є також однією із засад кримінального провадження.

Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) вироблена стала правова позиція щодо порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, у рішенні ЄСПЛ «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ч. 1 ст. 483 МК України дає підстави стверджувати, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків.

Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 491 МК України, підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

За таких обставин, оскільки представником митного органу не надано достатніх доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_1 спрямовані на переміщення товарів - транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ», модель «SPRINTER», номер кузова НОМЕР_3 , через митний кордон України на підставі документів, що містять неправдиві відомості, суд, виходячи з ч. 3 ст. 62 Конституції України, тлумачить усі сумніви щодо доведеності вини особи на користь останньої.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, встановлюючи у відповідності до ст. 251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, з огляду на відсутність достовірних і достатніх відомостей про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суд приходить висновку, що провадження в справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 7, 9, 247, 251, 280, 283, 284, 294 КУпАП, ст.ст. 458, 483, 489-491, 494, 495, 527-529 МК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення громадянина України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Котів, Рівненського р-ну, Рівненської обл., місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 від 25.06.2018, орган, що видав 5610, код ДРФО НОМЕР_2 ), за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л. Л. Зуєвич