справа: 274/4127/21
провадження: 3/0274/1862/21
ПОСТАНОВА
Іменем України
06.09.2021 м.Бердичів
Суддя Бердчівського міськрайонного суду Жтомирської облаті Хоцька Л.М., з участю секретаря судового засідання Слабик О.М., прокурора Дем`янчука М.С., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої старшою медичною сестрою в лікарні, за ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП, -
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №199 від 16.06.2021 року ОСОБА_1 , будучи у період з 2017 року по 06.05.2020 року присяжною Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області та будучи відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог частини 1 статті 45 Закону несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
Так, на підставі рішення Бердичівської міської ради Житомирської області від 05.07.2017 року за №411 ОСОБА_1 було включено до списку присяжних Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області.
Відповідно до листа Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області встановлено факт участі присяжної ОСОБА_1 у судовому засіданні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області у 2020 році, отже, на присяжну ОСОБА_1 розповсюджується дія статті 45 Закону.
Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що суб`єкти декларування - це особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 частини 1 статті 3 Закону, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Відповідно до частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини 1 статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається НАЗК.
Відповідно до пункту 2-1 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.
Згідно даних з публічної частини ЄДРД осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала щорічну електронну декларацію особи уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік 01.04.2021 року о 17 год. 36 хв., тобто несвоєчасно.
Згідно з приміткою до статті 172-6 КУпАП, суб`єктами правопорушень у цій статті є особи, які, відповідно до частин 1 та 2 статті 45 Закону України "Про запобігання корупції", зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Таким чином, присяжна Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог частини 1 статті 45, пункту 2-1 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік лише 01.04.2021 року, тобто несвоєчасно без поважних причин, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 статті 172-6 КУпАП.
Під час розгляду справи, ОСОБА_1 винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення за вищевказаних обставин визнала, щиро розкаялася та вказала, що умислу на несвоєчасне подання декларації не мала, декларацію не подала вчасно, оскільки помилково вважала, що термін подання декларації було продовжено.
Прокурор просив суд визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172 - 6 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у розмірі передбаченому санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП підтверджується матеріалами справи, які відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією №199 від 16.06.2021; поясненнями ОСОБА_1 даними під час розгляду справи та іншими матеріалами справи.
Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Чинне законодавство не містить переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють визначити малозначність провини. Є підстави вважати, що це адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення, посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, встановити чи завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
При вирішенні питання про відповідальність ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, пом`якшуючу відповідальність обставину, а саме її щире каяття, вперше притягується до адміністративної відповідальності, що адміністративне правопорушення, не становлять великої суспільної шкідливості й не завдало збитків державним, суспільним інтересам або громадянам.
Викладені обставини у своїй сукупності, суд визнає такими, що свідчать про малозначність вчиненого правопорушення, а тому вважається можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись оголошенням усного зауваження.
Керуючись ст. ст. 283,284 КУпАП, суд, -
п о с т а н о в и в :
Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
На підставі ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.
Провадження у справі закрити.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.М.Хоцька