Номер провадження: 33/813/962/21
Номер справи місцевого суду: 522/3946/21
Головуючий у першій інстанції Донцов Д.Ю.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

21.09.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю:

секретаря Хухрова С.В.,

захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Слаблюка В.М.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі його представника адвоката Слаблюка В.М., на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 26 травня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 26 травня 2021 року провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 29-29).

Не погоджуючись із вказаною постановою, 29.06.2021 року ОСОБА_1 , в особі свого представника Слаблюка В.М., подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що вважає постанову суду незаконною, такою, що винесена з грубим порушенням норм процесуального права, а тому просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення (а.с. 32-38).

Крім того, до апеляційної скарги ОСОБА_1 , в особі свого представника Слаблюка В.М., надав заяву, в якійпросить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м.Одеси від 26 травня 2021 року, як пропущеного з поважних причин, зокрема, через те, що він отримав вищевказану постанову лише 11 червня 2021 року (а.с. 39-40).

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, строки подачі апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у справах про адміністративні правопорушення врегульований чинним КУпАП.

Відповідно до ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається із наданих матеріалів, постанова суду, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, була прийнята 26 травня 2021 року. Між тим, апеляційна скарга на вказану постанову була подана представником ОСОБА_1 адвокатом Слаблюком В.М. лише 29 червня 2021 року, тобто майже через місяць з моменту закінчення встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Звернення до суду з апеляційною скаргою поза межами строку апеляційного оскарження через місяць з дня винесення постанови - 29 червня 2021 року, не виправдовується доводами апелянта.

Так, надаючи апеляційну скаргу на постанову суду, а також в судів апеляційної інстанції адвокат Слаблюк В.М. вказав, що копію постанови він отримав лише 11 червня 2021 року.

Зазначені обставини свідчать про те, що адвокат Слаблюк В.М. при вищезазначених умовах міг і зобов`язаний був подати апеляційну скаргу в строк до 21 червня 2021 року, однак подав її лише 29 червня 2021 року.

У зв`язку з цим, на переконливу думку суду апеляційної інстанції апеляційна скарга ОСОБА_1 , в особі його представника адвоката Слаблюка В.М., на оскаржувану постанову подана поза межами розумного строку на її оскарження, і при цьому апелянт не надав достатніх і належних доказів поважності причин пропуску цього строку.

Такого висновку суд апеляційної інстанції дійшов також виходячи з того, що ОСОБА_1 знав про складання відносно нього протоколу про порушення Правил дорожнього руху і про скоєння ним адміністративного правопорушення, крім того, представник ОСОБА_1 адвокат Слаблюк В.М. сповіщався про дати судового засідання, надавав клопотання про відкладення розгляду справи, просив викликати свідків, крім того у день засідання 26 травня 2021 року правопорушник ОСОБА_1 не прибув до зали суду, про причини неявки суд не повідомив.

В свою чергу адвокат Слаблюк В.М. був присутнім в суді першої інстанції 26 травня 2021 року та приймав участь у розгляді даної справи, про що ним вказано в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Зазначені обставини додатково свідчать про можливість адвоката Слаблюка В.М. оскаржити постанову Приморського районного суду м. Одеси від 26 травня 2021 року в установлений законом строк.

З підстав викладеного, апеляційний суд вважає, що доводи правопорушника ОСОБА_1 та його захисника адвоката Слаблюка В.М. про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 26 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, є безпідставними і необгрунтованими.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на вищевикладені обставини, апеляційний суд доходить висновку про те, що зазначені в апеляційній скарзі причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними, у зв`язку з чим клопотання його захисника про поновлення цього строку задоволенню не підлягає.

З таких підстав, у відповідності до положень ч.2 ст.294 КУпАП апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись ст.ст. 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Слаблюка Василя Миколайовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 26 травня 2021 року, якою адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Слаблюка Василя Миколайовича на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 26 травня 2021 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 21.09.2021 року.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда