Справа № 675/1802/21
Провадження № 3/675/869/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2021 року суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Янішевська О. С., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій областіпро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ізяславським РВУМВС України в Хмельницькій області 13 квітня 2004 року,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

індивідуальний ідентифікаційний код НОМЕР_2 ,

являється багатодітною матір`ю,

таку, що являється фізичною особою-підприємцем,

жительку АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 343220 від 31 жовтня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у вину те, що 31 жовтня 2021 року о 15 год. 10 хв. у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться у АДРЕСА_2 , ФОП ОСОБА_1 не нанесла маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менше, як 1,5 метра, чим порушила п. п. 1 п. 9 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року.

Права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та положення ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені, заяв та клопотань від неї не надійшло.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнала, суду пояснила, що вона являється фізичною особою-підприємцем, дотримується карантинних норм, які передбачені, вважає, що в її діях відсутній склад правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі ч. 1 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, згідно з вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст. ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Частина 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає накладення адміністративного стягнення за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Частина 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення носить бланкетний характер і вимагає при складанні протоколу про адміністративне правопорушення чіткого визначення нормативного-правового акту, який встановлює правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми, та зазначення таких правил і норм.

Відповідно до п. п. 1 п. 9 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України, якою керуються працівник поліції, зазначено: лікуючий лікар визначає на підставі галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я строк самоізоляції хворого на COVID-19 або особи з підозрою на інфікування COVID-19, та відсутнє будь-яке посилання на маркування для перебування в черзі.

З протоколу про адміністративні правопорушення вбачається, що суттю правопорушення є протиправна умисна дія ОСОБА_1 , яка полягає у ненанесені маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менше, як 1,5 метра. Правопорушення вчинене 31 жовтня 2021 року, згідно рішення прийнятого на позачерговому засіданні Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 27 жовтня 2021 року, на територіях Житомирської, Івано-Франківської, Київської, Луганської, Львівської, Хмельницької та Чернігівської областей з 00 год. 00 хв. 30 жовтня встановлено «червоний» рівень епідемічної небезпеки. Інкриміноване правопорушення «не нанесення маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра» встановлено для заборони на території «зеленого» рівня епідемічної небезпеки.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про свідків, їх особи не встановлені, відсутні будь-які докази вчинення адміністративного правопорушення. Доданий до протоколу фотознімок не може вважатись доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки не містить інформації про дату зйомки, місця зйомки та чи стосується він зазначеного магазину.

Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні.

Інших належних та допустимих доказів до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не додано.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, викладена в протоколах про адміністративне правопорушення від 31 жовтня 2021 року оцінка правопорушення не відповідає дійсним обставинам справи, що підтверджено дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою увчиненні злочину і неможе бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину небуде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі, не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 23, 44-3 ч. 1, 221, 245, 247, 251, 252, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и Л А :

Провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена на протязі десяти днів з дня винесення постанови до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя: О. С. Янішевська