Номер провадження: 33/813/1328/21
Номер справи місцевого суду: 523/4030/21
Головуючий у першій інстанції Дяченко В.Г.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду: Громік Р.Д.

за участю секретаря: Гарбуз В.О.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2021 року, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України; стягнено з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 грн в дохід держави,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №414304 від 28.02.2021р., 28 лютого 2021 року о 00 год. 05 хв. ОСОБА_1 в м. Одеса, по вул. Ак. Заболотного, 11, керував транспортним засобом марки «BMW», номерний знак « НОМЕР_1 », з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням Alkotest Drager 6810 тест№ 4095. Результат позитивний 0.66 проміле. На вимогу інспектора патрульної поліції від проходження у встановленому порядку медичного огляду, в медичному закладі для визначення стану сп`яніння, в присутності свідків, відмовився. Таким чином, водій порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху.

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2021 року накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України; стягнено з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп. в дохід держави.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді та закрити адміністративне провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись при цьому на порушення норм процесуального та матеріального права

В доводах апеляційної скарги зазначено, що:

1) у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутній сертифікат відповідності вимірювального приладу Драгер 6810;

2) відсутні докази відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом;

3) судом першої інстанції не приймались заходи для виклику у судове засідання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2021 року, мотивуючи тим, що про судове засідання він повідомлений не був, а 23 вересня 2021 року отримав копію оскаржуваної постанови.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за можливе задовольнити його з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п.8 ч.1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Враховуючи матеріали справи та дату отримання повного тексту оскаржуваної постанови суду, вважаю за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2021 року.

У судове засідання ОСОБА_1 та його представник Осипенко О.А. не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

19 жовтня 2021 року від адвоката Осипенко О.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшла заява про розгляд справи у відсутності сторони апелянта.

Вивчивши доводи поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справ, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №414304 від 28.02.2021 року, відповідно до якого встановлено, що 28 лютого 2021 року о 00 год. 05 хв. ОСОБА_1 в м. Одеса, по вул. Ак. Заболотного, 11, керував транспортним засобом марки «BMW», номерний знак « НОМЕР_1 », з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням Alkotest Drager 6810 тест№ 4095. Результат позитивний 0.66 проміле. На вимогу інспектора патрульної поліції від проходження встановленому порядку медичного огляду, в медичному закладі для визначення стану сп`яніння, в присутності свідків, відмовився, чим порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху(а.с. 2);

- роздруківкою із приладу Alcotest Drager (а.с. 2а);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3);

- поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 4-5)

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи про адміністративне правопорушення (а.с. 6).

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, дійшов вірного висновку, що в діях ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, обставини правопорушення й вина правопорушника підтверджуються також зібраними в порядку ст. 251 КпАП України доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення та сукупністю досліджених матеріалів, доданих до вказаного протоколу.

Суд першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення правильно враховував: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки - автомобіля.

Враховуючи викладене, а також ступінь небезпеки, викликану тим, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції правильно вважав, що необхідним і достатнім адміністративним стягненням для правопорушника буде штраф з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Обставини що пом`якшують або обтяжують вчинене не встановлені.

При накладенні стягнення суд першої інстанції правильно врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Щодо доводів апеляційної скарги, то суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до листа Українського медичного центру сертифікації МОЗ України №45 від 18.01.2018 р., виріб медичний Drager Alkotest 6810 був зареєстрований в Україні згідно Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2004 р. № 1497 (далі Постанова КМУ №1497), що підтверджується наявністю даних у архіві щодо свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010 р., термін дії до 10.02.2015 р.

01.07.2015 р. введений в дію Технічний регламент щодо медичних виробів (далі ТР), затверджений Постановою КМУ від 02.10.2013 р. № 753, згідно якого введення в обіг та/або в експлуатацію медичних виробів дозволяється після підтвердження відповідності їх вимогам цього ТР, а Постанова КМУ № 1497 втратила чинність. Реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення згідно ТР не ведеться.

Використання медичних виробів «Газоаналізатори Drager Alkotest 6810», виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, які були завезені та реалізовані на територію України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 р. по 10.02.2015 р. є можливим, а закінчення терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введення в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені в експлуатацію використовувались у практиці.

Відповідно до Технічного регламенту, оцінку відповідності проходить медична техніка, яка вводиться в обіг/експлуатацію. Газоаналізатор «Драгер» відповідає затвердженому типу, був зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і отримав «сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу» (термін дії свідоцтва - 10.02.2010 10.02.2015). На підставі цього, газоаналізатор «Драгер 6810» з 10.02.2010 по 10.02.2015 було дозволено ввозити на митну територію України та вводити їх в експлуатацію (початок використання). Закінчення терміну дії цих документів не впливає на техніку, яка вже використовується. Таким чином газоаналізатори «Драгер», які були завезені і реалізовані на території України і введені в експлуатацію протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його в реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення з 10.02.2010 по 10.02.2015 можливо, за умови дотримання вимог щодо перевірки (калібруванню).

Апеляційний суд також критично відноситься до доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції в порушення чинного законодавства не викликано свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки таких клопотань від ОСОБА_1 або його представника не було заявлено ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції, а суд з власної ініціативи не зобов`язаний викликати та допитувати свідків.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність даних про відсторонення водія від керування транспортним засобом та передачі керування автомобілем уповноваженій особі, апеляційних суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За положеннями частини 7 вказаної статті у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Отже, за змістом наведених норм особа, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, або є підстави вважати, що вона перебуває у такому стані, відстороняється від керування транспортним засобом. При цьому ч. 7 ст. 266 КУпАП надає можливість передати керування транспортним засобом тій особі, яка уповноважена водієм та має відповідне посвідчення.

Тобто передача керування транспортним засобом іншій особі здійснюється лише за бажанням особи, яка була відсторонена від керування.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстанції було допущено помилку у написанні імені особи правопорушника, а саме невірно зазначено « ОСОБА_4 » замість правильного « ОСОБА_5 ».

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2021 року.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік