Справа № 451/1604/21
Провадження № 3/451/996/21
ПОСТАНОВА

іменем України

29 грудня 2021 року місто Радехів

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Куцик-Трускавецька О.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Червоноградського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130, частиною 1 статті 139, статтями 124, 122-4 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №174650 від 23.10.2021, ОСОБА_1 23.10.2021 о 16 год 00 хв в с. Стоянів по вул. І. Франка, 18 керував транспортним засобом Т-40 н/з, НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою алкотестера «Драгер» ARCC-0210, результат огляду 2.64% проміле, проба (позитивна), чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Окрім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №174649 від 23.10.2021, ОСОБА_1 23.10.2021 о 16 год 00 хв с. Стоянів по вул. І. Франка, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості, не був уважним, внаслідок чого здійснив наїзд на огорожу гр. ОСОБА_2 , чим завдав механічні пошкодження чим порушив вимоги пунктів 12.1, 13.1 ПДР, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №174620 від 23.10.2021, ОСОБА_1 23.10.2021 о 16 год 00 хв с. Стоянів по вул. І. Франка, керував транспортним засобом Т-40 н/з, НОМЕР_2 , здійснив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого пошкодив огорожу гр. ОСОБА_2 , чим завдав матеріальних збитків, сума встановлюється, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 139 КУпАП.

Крім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №174619 від 23.10.2021, ОСОБА_1 23.10.2021 о 16 год 00 хв в с. Стоянів по вул. І. Франка, 18 керував транспортним засобом Т-40 н/з, НОМЕР_2 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце події та поїхав за місцем свого проживання, за що відповідальність передбачена статею 122-4 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень визнав, щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та долучені до них матеріали, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 та статтями 124, 122-4 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Положення пунктів 12.1, 13.3 ПДР встановлюють, що водій, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно з диспозицією ст. 122-4 КУпАП адміністративним правопорушенням є залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 та статтями 124, 122-4 КУпАП, окрім самих протоколів про адміністративні правопорушення доведена:

тестом на алкоголь, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», яким встановлено результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння 2,64% (а.с.6);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, яким засвідчується результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», результат огляду 2,64%(а.с.7);

рапортом, яким уповноважена особа (поліцейський) повідомив т.в.о. начальника Червоноградського ВП про події, які мали місце 23.10.2021(а.с.8);

направленням на огляд ОСОБА_1 - водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.9);

схемою місця ДТП, яка сталася 23.10.2021, в якій схематично зображено місце вчинення ДТП, розташування транспортного засобу по відношенню до інших об`єктів на місці події та пошкодження, яких зазнав цей транспортний засіб та інше майно - огороржа гр. ОСОБА_2 (а.с.10);

поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , які підтверджують обставини викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, зокрема щодо пошкодження належного йому майна (а.с.11).

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП(а.с.12);

Проаналізувавши вищевказані документи, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколах про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми для прийняття рішення. Доказів, які б спростовували наведені в протоколах обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Також суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 , як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу чи іншого майна, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім цього, суд вважає доведеним факт залишення ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу, на порушення встановлених правил, місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.139 КУпАП не доведена, з огляду на наступне.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №174620 від 23.10.2021, ОСОБА_1 23.10.2021 о 16 год 00 хв с. Стоянів по вул. І. Франка, керував транспортним засобом Т-40 н/з, НОМЕР_2 , здійснив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого пошкодив огорожу гр. ОСОБА_2 , чим завдав матеріальних збитків, сума встановлюється, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 139 КУпАП.

При цьому, у протоколі не зазначено, які саме вимоги пунктів ПДР порушено ОСОБА_1 , однак зазначено про порушення Закону України «Про дорожній рух».

Диспозиція ч. 1 ст. 139 КУпАП визначає адміністративним порушенням пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене,

З огляду на наведені обставини, ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження майна ОСОБА_2 - огорожі, що є ознакою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Інших даних, які б свідчили про вчинення дій ОСОБА_1 , не пов`язаних з порушенням Правил дорожнього руху України, що виразилися у пошкодженні автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, в матеріалах справи не міститься.

Отже, відповідальною особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, помилково зроблено висновок про те, що одні й ті самі дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст. 124 КУпАП і за ч. 1ст. 139 КУпАП.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи даний конституційний принцип та виходячи з вищенаведеного, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд дійшов висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 139 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Довідкою з єдиної інформаційної системи ГСЦ «Посвідчення водія», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував (отримував посвідчення тракториста).

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчинених ним правопорушень; ступінь його вини у вчинених правопорушеннях, передбачених частиною 1 статті 130, статтями 124, 122-4 КУпАП, яка доведена повністю, обставину, яка пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення щире розкаяння винного, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також зважає на те, що ОСОБА_1 вчинив кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же складом суду, тому суд вважає, що відповідно до вимог ст. 36 КУпАП, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу. Накладення на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

Відповідно до довідки, наданої ВП №1 Червоноградського районного відділу поліції ГУНП України у Львівській області (а.с.13), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував. Відповідно до пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не вправі застосовувати накладення стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Беручи до уваги викладені обставини суд доходить переконання про відсутність правових підстави для застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого санкцією частини 1 статті 130 КУпАП, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 36, 40-1, 247, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», Радехівський районний суд Львівської області,

постановив:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 та статтями 124, 122-4 КУпАП і накласти стягнення:

за ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень;

за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн;

за статтею 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн.

На підставі частини 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 139 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення,

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454(чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СуддяО. Б. Куцик-Трускавецька