Справа № 461/4735/21 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 33/811/1859/21 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., з участю представника Львівської митниці Бащука О.Г., захисника Михалевського Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу представника Львівської митниці Сичова Ю.В. на постанову Галицького районного суду м.Львова від 30 листопада 2021 року відносно ОСОБА_1

встановив:

Цією постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України закрито у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про порушення митних правил №0940/20900/21 від 24.05.2021 року, митним постом «Мостиська» Галицької митниці Держмитслужби було здійснено пропуск на митну територію України товарів, які переміщувалися транспортним засобом з реєстраційним номером BC9320IB/ НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Пропуск транспортного засобу здійснено згідно митної декларації типу ІМ40ЕЕ №UA209000/2020/933389 від 17.07.2020 року.

Як підставу для пропуску на митну територію України вказаного товару ОСОБА_1 для здійснення митного оформлення особисто було подано міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) від 16.07.2020 року б/н, рахунок-фактуру (exportinvoice) від 16.07.2020 року №(S)FSE-18/07/2020/EXP та митну декларацію країни відправлення від 16.07.2020 року №20PL361010E0556326.

Згідно поданих документів, вказаним транспортним засобом переміщувалися товари: «тканини в асортименті та готові текстильні вироби для рекламних цілей», загальною вагою брутто 2748,03 кг та загальною вартістю 13 659,24 доларів США. Продавцем товару заявлено польську компанію "S.I.C." SP.Z O.O. (ul. Romana 40/42, 93-370 LodzPoland), покупець та особа, відповідальна за фінансове врегулювання ТОВ "Декора Груп" (; 79056, м. Львів, вул. Гайдучка, 1).

21.07.2020 року відділом митного оформлення «Малехів» митного поста «Львів-північний» Галицької митниці Держмитслужби вказані товари випущено у вільний обіг за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA209140/2020/0064758.

Митними органами Республіки Польщі листом від 24.11.2020 року №0201-IGM.541.1048.2020.JC повідомлено, що 21.07.2020 року через пункт пропуску «Медика» транспортним засобом з реєстраційним номером BC9320IB/BC0179XM, окрім товарів, заявлених у митній декларації № 20PL361010E0556326 від 16.07.2020 року, також переміщувалися товари згідно митних декларацій №20PL361010E0616904 від 15.07.2020 року та №20PL301010E0616757 від 15.07.2020 року загальною вагою брутто 1517,953 кг та загальною вартістю 632 304,40 гривень, а саме: автозапчастини в асортименті, загальною вагою брутто 883,186 кг та загальною вартістю 11 045,14 євро (згідно з курсом НБУ на 21.07.2020 становить 348 924,81 гривень), автозапчастини в асортименті загальною вагою брутто 634,767 кг та загальною вартістю 8970,32 євро (згідно з курсом НБУ на 21.07.2020 становить 283 379,59 грн).

Дії ОСОБА_1 посадовими особами митного органу кваліфіковані за частиною 1 статті 483 Митного кодексу України, як дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митним органам як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві дані щодо кількості, найменування та вартості товару.

Представник митного органу подав апеляційну скаргу на зазначену постанову суду, в якій просить, оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним за ч.1 ст.483 МК України та накласти стягнення у відповідності до санкції ч.1 ст.483 МК України зі стягненням витрат по справі..

На підтримку своїх апеляційних вимог представник митного органу вважає постанову суду незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням вимог законодавства, без повного та об`єктивного розгляду справи, оскільки доказами в матеріалах справи стверджується вина ОСОБА_1 та вчинене ним правопорушення має особливий характер суспільної небезпеки, вчинене правопорушення ОСОБА_1 на переконання митного органу характеризується не лише умисною формою вини, судом не досліджено листи митних органів Республіки Польща, безпідставно взято до уваги посадову інструкцію ОСОБА_1 , а тому як перевізник зобов`язаний був перевірити кількість та комплектність завантаженого товару.

Заслухавши пояснення захисника, який заперечив проти апеляційної скарги, представника митного органу, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи №461/4735/21 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.483 МК України, відповідальність настає за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема, з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві дані - щодо відправника товару, а також найменування товарів їх кількості, та вартості.

Для притягнення до відповідальності, згідно з статтею 483 МК України необхідне доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, вини у формі прямого умислу.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції в мотивувальній частині постанови зазначив те, що Із досліджених судом міжнародної товарно-транспортної накладної (СМR) від 16.07.2020 року та транспортної заявки №1 від 13.07.2020 року вбачається, що перевізником товару є ФОП ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 являється водієм, тобто особою, уповноваженою перевізником на здійснення перевозки товарів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , як представник перевізника, подав товаросупровідні документи, які йому були надані відправником товару «S.I.C» SP. Z 0.0. за дорученням фірми покупця TOB «Декора Груп».

Окрім того, не спростовані в ході судового розгляду твердження сторони захисту з приводу того, що ОСОБА_1 не був присутній при завантаження товару та не мав можливості визначити відмінність товару підготовленого до перевезення, оскільки товар знаходився у запакованому стані, а сам тягач був одразу підготовлений до відправлення.

Досліджуючи матеріали справи апеляційним судом не встановлено достатніх підстав для спростування зазначених висновків суду першої інстанції, оскільки такі ґрунтуються на всебічному та об`єктивному дослідженні доказів у справі як кожного окремо, так і в їх сукупності.

Також обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що оцінюючи докази у справі, враховано те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Більше того, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в ході розгляду справи не здобуто доказів стосовно наявності у ОСОБА_1 повноважень чи обов`язку наданих йому перевізником щодо перевірки точності відомостей про кількість, найменування та вартість товару. Окрім того, згідно витягів з Декларацій №20PL301010E0616904 та №20PL301010E0616757 в графах «Transportwewnetrzny» та «Transportnagranicy» зазначений транспортний засіб з реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_2 ». У зазначених деклараціях відсутні будь-які відомості про транспортний засіб з реєстраційними номерними знаками « НОМЕР_3 » та « НОМЕР_4 », водієм якого є ОСОБА_1 . Відповідно до довідки ФОП « ОСОБА_3 » від 23 серпня 2021, ФОП ОСОБА_3 ніколи не укладала договорів про надання послуг перевезення з ТОВ «Автоєвротрейд», «FirmaHandlowaMOTOROLKalkusSp.J» та «AgencjaCelnaGutEwaDulbas» та не надавала переліченим юридичним особам послуг перевезення. Транспортний засіб з реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_2 » їй не належить та ніколи не перебував у її користуванні.

Наведені вище обставини свідчать про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про вчинення безпосередньо ОСОБА_1 дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митним органам як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві дані щодо кількості, найменування та вартості товару.

.Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З викладеного постанову місцевого суду щодо ОСОБА_1 слід залишити в силі, як законну, а апеляційну скаргу представника митниці слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, ст.467 МК України -

постановив:

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 30 листопада 2021 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Львівської митниці Сичова Ю.В. без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.