ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/3998/21 Головуючий в 1 інст.Коломаренко К.А.
Провадження №33/807/602/21 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.44-3КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В.,за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ), захисника - адвоката Младенова О.П., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 липня 2021 року, року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює водієм в ТОВ «Профтаксі», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Відстрочено виконання постанови у відношенні ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.44-3 КУпАП в частині накладання на правопорушника адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн строком на 3 (три) місяці до 13 жовтня 2021 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 454 гривні.

Згідно з постановою суду, 29 травня 2021 року о 16 годині 40 хвилин, за адресою м.Запоріжжя вул.Кіяшко, б.14 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen д.н.з НОМЕР_1 , надавав послуги перевезення пасажирів на міському маршруті №46 та перевозив пасажирів понад максимальну кількість, зазначену в реєстраційних документах, а саме перевозив 33 пасажири при дозволених 19 місцях для сидіння, чим порушив вимоги п.п.8 п.3 ПКМУ 1236 від 09 грудня 2020 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та винести нову постанову, якою на підставі ст.22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження в справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з постановою він не погоджується та вважає її такою, що суперечить чинному законодавству, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Під час розгляду справи він надавав пояснення, згідно з якими він визнав обставини, вказані у протоколі. В своїх поясненнях, викладених у протоколі та наданих під час розгляду справи, він зазначав, що в той день він перевозив пасажирів в кількості більшій ніж кількість місць для сидіння, оскільки транспорту було мало, а людей на зупинці дуже багато, він не мав змоги виганяти людей з салону.

Зазначає, що він звертався до суду з письмовим клопотанням про закриття провадження в справі за відсутністю події адміністративного правопорушення, оскільки він не є суб`єктом даного правопорушення.

Разом з тим, визнаючи свою вину, він просив суд суворо його не карати, оскільки розмір стягнення є для нього завеликим.

Вказує, що до адміністративної відповідальності раніше він не притягався, вину свою визнає, щиро кається, висловлює щирий жаль з цього приводу та осуд своєї поведінки, умислу на завдання шкоди життю та здоров`ю інших людей у нього не було.

Вважає, що наведені обставини дають підстави для звільнення його від відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення згідно ст.22 КУпАП.

Заслухавши ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Младенова О.П., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, в повному обсязі підтверджена: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА 091422 від 29 травня 2021 року; відеозаписом події, який був зроблений за допомогою боді камери поліцейського, відповідно до якого, за транспортним засобом Volkswagen д.н.з НОМЕР_1 слідує автомобіль поліції, на вимогу про зупинку транспортного засобу водій зупиняється, до транспортного засобу підходять поліцейські, на відео фігурує ОСОБА_1 та в автобусі, який зазначений у протоколі та за тим маршрутом, який вказаний у протоколі, кількість пасажирів перевищувала кількість місць для сидіння. За поясненнями водія, наданими поліцейським, він перевозить більшу кількість пасажирів, оскільки не має виходу, через відсутність інших транспортних засобів на маршруті; реєстраційною карткою ТЗ.

Вказані докази узгоджуються з відомостями з рапорту працівника поліції Вечірко Н., в якому зафіксовано, що під час несення служби з охорони громадського порядку в Дніпровському р-ні, у складі екіпажу АП Драгун-104 спільно з лейтенантом поліції Морщ О.А. О 16 год. 40 хв. під час патрулювання було зупинено МТЗ №46 Volkswagen д.н.з НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_2 . На момент зупинки у салоні кількість пасажирів перевищувала дозволену, визначену технічною характеристикою ТЗ, а саме у салоні перебували 33 пасажири з водієм, що перевищувало дозволену кількість пасажирів на 14 осіб всупереч рішенню КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року, чим водій порушив п.2 п.п.10. Відносно ОСОБА_1 складено протокол серії АА091422 за ч.1 ст.44-3. Матеріали справи додаються. Дану подію зафіксовано на бодікам: АР00056, АР00187.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідальність за статтею 44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до положень ч.1ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 8 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року №1236, з 24 лютого 2021 року на території України встановлюється жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньо обласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу Volkswagen д.н.з НОМЕР_1 , надавав послуги перевезення пасажирів на міському маршруті №46 та перевозив пасажирів понад максимальну кількість, зазначену в реєстраційних документах, а саме перевозив 33 пасажири при дозволених 19 місцях для сидіння, чим порушив вимоги п.п.8 п.3 ПКМУ 1236 від 09 грудня 2020 року.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин.

Висновки суду є обґрунтованим, належним чином вмотивованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

В ході розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 не оспорював обставини, які вказані в протоколі, та зазначив, що в той день при здійсненні перевезень він вимушений був перевозити пасажирів в кількості більшій за кількість місць для сидіння, оскільки інші види транспорту не працювали, проте звернувся до суду з письмовим клопотанням, в якому просив закрити справу за відсутності події адміністративного правопорушення, вказуючи на те, що він, будучи водієм автобуса, при здійсненні регулярних перевезень пасажирів по маршруту №46 в м.Запоріжжі в якості найманого працівника не є суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення. Його обов`язки як водія визначені п.147 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 №176, і до них не належить контроль кількості пасажирів. Відповідно, такий контроль має організовувати суб`єкт, який організовує та надає послуги перевезення пасажирів, або держава, як суб`єкт, який встановлює порядок.

Під час апеляційного провадження ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та доводи свого захисника, додатково пояснив, що того дня на маршруті залишилось 6 автомобілів, а на зупинках було багато людей.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Младенов О.П. підтримав вимоги апеляційної скарги та додав, що ОСОБА_1 визнає свою вину, зробив належні висновки, вперше вчинив адміністративне правопорушення. В протоколі, в графі «потерпілі» відомості відсутні, однак в постанові суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 поставив під загрозу життя інших людей. ОСОБА_1 не мав на меті завдати шкоду життю та здоров`ю людей, які перебували в салоні його автомобіля. Просить застосувати до ОСОБА_1 положення ст.22 КУпАП. Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 надавав відзив, оскільки в судах склалась така практика, що за даним правопорушенням несе відповідальність суб`єкт підприємницької діяльності, а щодо водіїв провадження закриваються. Уточнив, що за таке правопорушення ОСОБА_1 вперше притягається до відповідальності.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП, оскільки на думку сторони захисту він не є суб`єктом господарювання в розумінні положень ГК України,є необґрунтованими.

Відповідно до «Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту», затверджених Постановою КМУ №176 від 18 лютого 1997 року, водій має право не допускати до поїздки пасажира, якщо в салоні відсутні вільні місця.

Тобто, обов`язок контролювати в салоні кількість пасажирів, що перевозяться, покладений саме на водія.

У відповідності до вимог ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Тобто застосування вимог ст.22 КУпАП до особи, на думку апеляційного суду, є правом, а не обов`язком суду.

З огляду на фактичні обставини справи і на те, що ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності на транспорті, в т.ч. і за порушення, допущені при перевезенні пасажирів, суд апеляційної не вбачає достатніх підстав для застосування положень ст.22 КУпАП і для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення.

Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та наклав на правопорушника мінімальне адміністративне стягнення, при цьому відстрочив виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову - без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 липня 2021 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 334/3998/21