Справа № 496/5920/21
Провадження № 3/496/3293/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

16.11.2021 року поліцейським 2 взводу 6 роти 1 батальйону УПП в Одеській області ДПП рядовим Павелко Д.Р. відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ГП 135090 і ставиться йому в провину те, що він 16.11.2021 року о 22 год. 40 хв., будучи пасажиром автобуса «Автолюкс.ua» марки «Setra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , користуючись послугами регулярного перевізника сполучення Київ-Одеса, не мав при собі (відсутній) негативного результату тестування або експрес тесту на визначення антигену коронавірусу, або документу, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації, або однієї дози вакцини, або міжнародного, внутрішнього сертифікату СОVID-19, чим порушив п. п. 2-2, 2-3, п. 3, п. 3-5 постанови КМУ від 09.12.2020 року №1236 (з доповненнями).

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про день розгляду справи належним чином, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані докази, вважаю, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, які є обов`язковими для виконання.

Серед ознак, які мають бути відображені при викладені суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких особа, що притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималась, порушивши тим самим законодавчі приписи.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_3 порушив п. п. 2-2, 2-3, п. 3, п. 3-5 Постанови КМУ від 09.12.2020 року №1236.

Судом встановлено, що перелічені пункти вказаної постанови складаються із багатьох підпунктів та абзаців підпунктів, які містять детальний перелік заборон та обмежувальних протиепідемічних заходів, які діють в межах територій (регіонів) з різним рівнем епідемічної небезпеки. В той же час, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, який саме підпункт Постанови КМУ від 09.12.2020 року №1236, із числа перелічених, порушив ОСОБА_3 , який рівень епідемічної небезпеки діяв в регіоні на момент скоєння правопорушення з огляду на те, що зазначені в протоколі пункти постанови містять заборони та обмежувальні протиепідемічні заходи, які діють і в «зеленій», і в «жовтій», і в «червоній» зонах.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення не містить посилання на конкретну норму закону щодо дотримання правил карантину, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, і що прямо суперечить принципу правової визначеності.

Для настання відповідальності за статтею 44-3 КУпАП слід чітко встановити, які ж саме правила і норми з питань боротьби з інфекційними хворобами були порушені і це обов`язково має бути зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. В іншому випадку, за протоколом неможливо встановити фактичні обставини правопорушення, які ставляться особі в провину, та межі судового розгляду.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, підбирати нормативний акт під обставини, викладені в протоколі для можливості кваліфікації дій особи, відносно якої складено протокол.

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі №36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі №926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.12.2010 року №23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 256 КУпАП визначено порядок складання, форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, такий серед іншого повинен містити підпис та пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. При цьому, особа має право відмовитись від підпису та пояснень, а також письмово мотивувати свою відмову, що також має бути зазначено у протоколі. Крім того, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення складається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки лише в такому випадку є можливим дотримання вимог передбачених ст. 256 КУпАП.

Із оглянутого в судовому засіданні відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки складений у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, всупереч вимогам статей 254, 256 КУпАП, які визначають порядок складення протоколу та вимоги до його змісту, зокрема, роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності його прав та обов`язків, передбачених статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Однак, зазначені вимоги при складанні протоколу не дотримано, а ОСОБА_2 запрошено підписати протокол після його складення.

За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного вважаю, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 245, 247, 251, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 62 Конституції України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра