Провадження №3/428/2342/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Бойко Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції УПП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 , видане 19.04.2018 року (термін дії до 19.04.2028) ГИБДД 5011 (категорія В,В1), не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2021 року о 06 годині 36 хвилин в м. Сєвєродонецьк на вул. Вілєсова, 5, водій ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року притягалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував транспортним засобом BMW 346L, державний номерний знак НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп"яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, свідки не залучались, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч. 2 КУпАП.

У судовому засіданні, яке відбулось 03.11.2021 року ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 17.10.2021 року він їхав в автомобілі BMW 346L, державний номерний знак НОМЕР_3 в якості пасажира, за кермом перебував ОСОБА_2 . ОСОБА_3 їхав поліцейський патруль. Коли під"їхали до під"їзду, ОСОБА_2 пішов додому, і він пересів за кермо. Після чого, до автомобіля підійшли патрульні поліцейські, постукали у вікно, він не виходив з транспортного засобу, після чого патрульні поліцейські застосували газовий балончик, він відкрив двері автомобіля та повідомив, що він не водій.

У судовому засіданні, яке відбулось 19.11.2021 року свідок ОСОБА_4 пояснив, що 17.10.2021 під час несення служби у м. Сєвєродонецьк, рухаючись по вул. Вілєсова на службовому автомобілі, біля будинку № 5 було помічено транспортний засіб на іноземній реєстрації, державний номерний знак якого був закритий стороннім предметом, який виїжджав з тротуару. Після чого, було прийнято рішення зупинити цей транспортний засіб. Коли підійшли до автомобіля, водій з нього не вийшов, машина була замкнута, скло в автомобілі тоноване, тоді, вони просвітили автомобіль ліхтариком та побачили там одного чоловіка, який перебував на сидінні водія, більш в автомобілі нікого не було. Через деякий час водій відкрив двері автомобіля та вийшов з нього. Водієм виявився ОСОБА_1 . Під час спілкування, у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп"яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка. що не відповідає обстановці. Водій стверджував, що транспортний засіб не рухався. Йому запропонували пройти огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі, на що він відмовився.

З огляду на те, що ОСОБА_1 реалізував своє право на захист, зокрема надав пояснення в ході судового засідання, яке відбулося 03.11.2021року, в подальшому будучи обізнаним про наступні дати судового розгляду, до суду не з"являвся, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП та уникнення відповідальності за вчинене правопорушення проти безпеки дорожнього руху.

Ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне продовжити розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На думку суду неодноразова неявка особи, що притягається до адміністративної відповідальності до суду, яка повинна добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, свідчить про безпідставне умисне затягування справи, нівелює завданняКодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Обставини справи підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 306326 від 17.10.2021 року;

- актом огляду на стан алкогольного сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що відповідний огляд не проводився;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.10.2021 року о 02-00 год.;

- рапортом щодо обставин правопорушення;

- відеозаписом з нагрудної камери співробітника патрульної поліції, який було зроблено 17 жовтня 2021 року, з якого вбачається факт руху транспортного засобу BMW 346L, державний номерний знак НОМЕР_3 , після зупинки якого з транспортного засобу ніхто не виходив, що підтверджує факт перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля. Дійсно ОСОБА_1 патрульним поліцейським було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп"яніння, для чого вони запропонували йому проїхати до медичного закладу, або пройти огляд на місці. ОСОБА_1 відмовився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп"яніння. Працівниками патрульної поліції було попереджено ОСОБА_1 про складання в такому випадку протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та розпочато пошук свідків для підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду. Протягом всього часу пошуку свідків ОСОБА_1 також не здійснював заходів щодо проходження відповідного огляду на стан алкогольного сп"яніння.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до пункту 2.5. Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. п. 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

В даному випадку, підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у інспектора поліції були в наявності. Так, інспектором поліції було встановлено, що у ОСОБА_1 відчувається запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. 6 Розділу ІІ Інструкції, - огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

У відповідності до п. 7 Розділу І Інструкції, - у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пункт 2.5 ПДРУкраїни зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 306326 від 17.10.2021 складений саме за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

З оглянутого відеозапису з відео регістратора та камери працівника патрульної поліції вбачається факт руху транспортного засобу BMW 346L, державний номерний знак НОМЕР_3 , після зупинки якого з транспортного засобу ніхто не виходив, що підтверджує факт перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля. Дійсно ОСОБА_1 патрульним поліцейським було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп"яніння, для чого вони запропонували йому проїхати до медичного закладу, або пройти огляд на місці. ОСОБА_1 відмовився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп"яніння. Працівниками патрульної поліції було попереджено ОСОБА_1 про складання в такому випадку протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та розпочато пошук свідків для підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду. Протягом всього часу пошуку свідків ОСОБА_1 також не здійснював заходів щодо проходження відповідного огляду на стан алкогольного сп"яніння.

У суду не має підстав ставити під сумнів факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , а не іншим водієм, і його пояснення з цього приводу, суд вважає такими, що надані з метою уникнути відповідальності.

Дослідженими матеріалами справи достовірно встановлено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (на місці події та в найближчому медичному закладі).

Таким чином, ОСОБА_1 , відмовившись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, порушив вимогу п. 2.5 ПДР України, а відтак вчинив правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 є особою, яка протягом року притягалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_5 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, свідки у даному випадку не залучаличь, що не суперечить вимогам ст. 266 КУпАП, від підпису в протоколі ОСОБА_1 відмовився. Крім того, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксовано на диску з відео-матеріалом доданим до протоколу про адміністративне правопорушення.

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, оскільки інспектором було виконано вимоги ст. 266 КУпАП та запропоновано пройти ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння на місці скоєння адміністративного правопорушення, або у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду, що відповідає вимогам п. п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, на що ОСОБА_1 відмовився.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно ч. 3 ст. 266 КУпАП, У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 суду не надано.

Поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 306326 від 17.10.2021 року відносно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов"язкова до застосування як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП., оскільки останній, порушив вимоги п.п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.

При цьому, суд враховує особу ОСОБА_1 , виходячи з того, що останній відповідно до довідки, притягався до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП протягом календарного року, має посвідчення водія НОМЕР_2 , виданого 19.04.2018 року (термін дії до 19.04.2028) ГИБДД 5011 (категорія В.В1),

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 не працює, інвалідом не являється.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 згідно зі ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не вбачається.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників, вважаю за можливе притягнути останнього до адміністративної відповідальності та з метою його виховання та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, призначити йому покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 грн. Керуючись ст.ст. 1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, 130, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп. (Отримувач коштів ГУК у Луганськ.обл./ЛУГАНСЬКА ОБЛ./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37991110; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код класифікації доходів бюджету: 21081300); рахунок отримувача: UА0012001, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн 00 коп (код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класіфікації доходів бюджету: 22030106 (суд. збір)).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення особі постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз"яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд Луганської області.

Суддя Н. В. Бойко