Справа № 265/6285/21
Провадження № 3/265/2157/21
П О С Т А Н О В А

13 грудня 2021 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Гноєвой Сергій Сергійович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

19 серпня 2021 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області, з Управління патрульної поліції в Донецькій області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З наданих матеріалів вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13 серпня 2021 року серія ДПР 18 № 030020, 13 серпня 2021 року об 11-24 годині по вулиці Межовій, 10-а у Лівобережному районі міста Маріуполя ОСОБА_1 керував автомобілем FORD TRANSIT номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу Drager Alcotest на місці зупинки та від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 до суду неодноразово не з`являвся за невідомих причин, будучи у встановленому порядку повідомленим про час і місце розгляду справи, будь-яких заяв чи клопотань по суті справи не надав.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги те, що судом вжиті необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від ОСОБА_1 не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим причини неявки ОСОБА_1 до суду визнані неповажними та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, встановлено наступне.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п.2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (надалі Правила дорожнього руху), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суддею встановлено, що 13 серпня 2021 року об 11 годині 24 хвилин у Донецькій області, місті Маріуполі в Лівобережному районі біля будинку 10-а по вулиці Межовій було зупинено транспортний засіб FORD TRANSIT номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , 13 серпня 2021 року об 11-35 годині, в їх присутності, водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та від медичного огляду у лікаря-нарколога на стан алкогольного сп`яніння.

Зі змісту файлів відеозапису, наданих Управлінням патрульної поліції в Донецькій області також вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Таким чином, суддя робить висновок, і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 відмовився від пропозиції інспекторів поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі у присутності двох свідків.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, оцінюючі зібрані та досліджені докази, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Призначаючи ОСОБА_1 стягнення, суддя виходить з наступного.

За положеннями ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КупАП):

1. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

2. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

На підставі наведеного, враховуючи, що правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає необхідним призначити йому стягнення у межах санкції статті 130 частини 1КУпАП без врахування обставин, передбачених ч. 2 ст. 33 КУпАП.

Так, санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає безальтернативне стягнення:

штрафу з водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За положеннями п. 1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як вбачається з довідки інспектора відділу адміністративної практики УПП в Донецькій області ДПП ст.. лейтенанта поліції Д. Марухненка, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, у зв`язку з чим відносно нього було також винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ст. 126 ч. 2 КУпАП.

Отже ОСОБА_1 , як такий, що не отримував та не має посвідчення водія, не є водієм в розумінні п. 1.10 ПДР України та відноситься до інших осіб, щодо яких такий вид стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачений.

Крім того, згідно пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення, однак суди не вправі застосовувати його тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Враховуючи викладене, суддя вважає необхідним застосувати відносно ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права на керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з порушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454, 00 гривень.

На підставі ст. 130 ч. 1 КУпАП України, керуючись ст.ст. 8, 33, 40-1, 36, 280, 282, 283 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.С. Гноєвой