Провадження № 3/359/5174/2021
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2021 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши в присутності особи, яка притягується до відповідальності та її представника адміністративний матеріал, що надійшов від Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер в реєстрі фізичних осіб платників податків: НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №304312, 15.11.2021 року о 06 год. 19 хв. в м. Борисполі Київської області по вул. Привокзальна, 20, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння а саме: неприродна блідість шкіри обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, зазначивши, що наркотичні засоби не вживає, в стані наркотичного сп`яніння не перебував. Поліцейські жодних ознак наркотичного сп`яніння не встановлювали та не повідомили, як вони їх виявили, враховуючи, що на відео у нього не має жодної з тих ознак, про які йому було зазначено. Крім того зазначив, що спочатку працівники поліції встановили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти, в присутності свідків, огляд на стан сп`яніння за допомогою Драгера, на що він відразу погодився, оскільки був упевнений, що тверезий. Прилад дійсно показав негативний результат 0,00 ‰, тобто алкогольного сп`яніння не виявлено. В подальшому працівники поліції почали стверджувати, що в нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували йому проїхати до закладу охорони здоров`я для огляду на стан наркотичного сп`яніння. Він погодився та поїхав з поліцейськими до КНП ББЛІЛ. По дорозі в заклад охорони здоров`я працівники поліції висловлювали пропозицію про необхідність його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, при цьому, стверджували, що він може самостійного пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. В решті він погодився відмовитись від проходження огляду, у зв`язку з чим вдруге були зупинені свідки та відповідно складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Разом з тим, він не вважає себе винним у вчиненні даного правопорушення. Будь-яких об`єктивних даних щодо перебування його в стані наркотичного сп`яніння матеріали справи не містять. Просив провадження закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представник особи, яка притягується до відповідальності в судовому засіданні підтримав пояснення ОСОБА_1 , просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки будь-яких об`єктивних даних щодо перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння матеріали справи не містять.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її представника, ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення, встановлено, що вина ОСОБА_1 , не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлений.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані, окрім іншого, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, у якому повноважною особою зазначаються усі необхідні відомості для подальшого прийняття судом рішення у справі. Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, крім випадків, передбачених статтею 258 цього Кодексу, та повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів та/або в закладі охорони здоров`я для визначення стану алкогольного сп`яніння, а суб`єктивна сторона передбачає умисну форму вини.

За правилами частини 2 та 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У складеному щодо ОСОБА_1 протоколі зазначено, що останній керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В той же час, із дослідженого судом відеозапису з нагрудної камери працівника поліції не встановлено, що працівники поліції перевіряли в останнього наявність ознак наркотичного сп`яніння.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений Інструкцією, яка затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Відповідно до вимог п.2 Розділу 1 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

П.4 Розділу І Інструкції визначає, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Положення п.12. Розділу ІІ Інструкції визначають, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 Розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Порядок дій працівників поліції з цього приводу не відповідає таким вимогам, що вбачається з матеріалів справи.

Під час розгляду справи, суддею було вивчено пояснення свідків, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, в ході чого встановлено, що їхні свідчення взагалі не містять відомостей про будь-які ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 , а лише містять відомості про його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

З огляду на вищезазначене, суд критично оцінює письмові пояснення, оскільки останні не відтворюють суб`єктивно сприйнятих вказаними свідками обставин.

Щодо факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, який зафіксований на відеозаписі, зробленому за допомогою нагрудної відеокамери поліцейського, то слід звернути увагу на наступне.

Відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до п.2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС № 1026 від 18 грудня 2018 року (далі - Інструкція), з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення працівниками поліції передбачено застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

У відповідності до п.5 розділу ІІ вказаної Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі, тощо).

У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Проходження водієм огляду на стан сп`яніння за своєю суттю є частиною (етапом) провадження справи про вчинення адміністративного правопорушення, порядок проведення якого чітко визначений законодавством. У зв`язку з цим, в разі застосування поліцейськими відеозапису, вказаний етап провадження у справі про адміністративне правопорушення, повинен бути зафіксованим даним відеозаписом.

В порушення вищевказаної норми, працівниками Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України додано до протоколу про адміністративне правопорушення диск, що містить декілька самостійних окремих відеозаписів, зміст яких суттєво відрізняється один від одного. Під час перегляду відеозаписів неможливо встановити хронологію та суть подій, що мали місце 15 листопада 2021 року, а також однозначно встановити відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння. Так, на першому відеозаписі в присутності свідків зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер, результат тесту якого показав 0,00 ‰, тобто відсутність алкогольного сп`яніння. Подальші кілька відео містять події та обставини, які взагалі не мають ніякого відношення до ОСОБА_1 і стосуються іншого водія. І лише останній відеозапис містить відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Крім того, не відомо, що відбувалося у ті проміжки часу, коли відеореєстратор поліцейського не працював.

Як зазначив ОСОБА_1 в судовому засіданні, після його згоди пройти огляд для виявлення стану сп`яніння, по дорозі в заклад охорони здоров`я, працівники поліції наполегливо висловлювали пропозицію про необхідність відмови від проходження такого огляду, яка на їх погляд була найбільш сприятливою обставиною для ОСОБА_1 при цьому, роз`яснюючи можливість самостійного проходження останнім огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Наведене вище унеможливлює зробити висновок про добровільність відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим, суд сприймає відмову останнього як таку, що була викликана впливом зовнішніх чинників, які проявилися у виді провокації з боку працівників поліції.

Таким чином, враховуючи, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була спровокована працівниками поліції, усі похідні докази по факту цієї події не можуть визнаватися допустимими та використовуватися у якості доведення вини ОСОБА_1 .

За вказаних обставин суд не вбачає підстав для визнання долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису належним доказом, оскільки ним не підтверджуються існування чи відсутність обставин, які мають юридичне значення у справі.

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23 рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Тому усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП трактуються на його користь.

Викладені вище обставини у сукупності свідчать про недоведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою, яка виключає провадження у справі.

Таким чином, у судді відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суддя оцінює критично.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 130 та п.1 ст. 247 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк