Справа № 366/1601/21
Провадження № 3/366/1213/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2021 року суддя Іванківського районного суду Київської області Ткаченко Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Губин Чорнобильського району Київської області, українки, громадянки України, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

25 червня 2021 року до суду від Відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області надійшла адміністративна справа відносно ОСОБА_1 , про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії АПР18 № 509917 від 17.06.2021 року, ОСОБА_1 14.06.2021 року о 22 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання, вчинила домашнє насильство відносно свого співмешканця ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_3 , а саме: безпричинно чіплялась та вигонила з будинку, чим завдала шкоди психічному стану здоров`я потерпілим.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнала та пояснила суду, що ОСОБА_4 з її донькою ОСОБА_3 вирішили пошуткували і викликали працівників поліції з обставин, викладених у протоколі. Вона це пояснювала працівникам поліції, однак останні відносно неї склали адміністративний протокол.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердила те, що дійсно викликав працівників поліції Горбенко С.П., однак її мати, ОСОБА_1 ніяких протиправних дій щодо них не вчиняла.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступного висновку.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Посадовою особою поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобіганнята протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст. 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення судом першої інстанції проводиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі про адміністративне правопорушення з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

Аналізуючи у сукупності викладені в протоколі обставини, докази по справі і пояснення ОСОБА_1 надані нею у судовому засіданні, приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 14.06.2021 року о 22 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання, вчинила домашнє насильство відносно свого співмешканця ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_3 , а саме: безпричинно чіплялась та вигонила з будинку, чим завдала шкоди психічному стану здоров`я потерпілим, в зв`язку з чим, суддя не вбачає в діях ОСОБА_1 дії, передбаченої ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суддя дійшов висновку, що справу належить закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 221,247, 283, 284 КУпАП та відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: Ю.В Ткаченко