Провадження № 33/801/1047/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кашпрук Г. М.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 грудня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 КпАП України,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн, а також стягнуто судовий збір в розмірі 454 грн.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях подій та складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що в матеріалах справи відсутні відомості про технічний засіб за допомогою якого здійснено відеозапис, що суперечить правовому висновку КАС ВС, у зв`язку із чим вважає відеозапис, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, не можна вважати належним та допустимим доказом у справі.

Крім того вказує на сумнівність в достовірності інформації, що надійшла суду від ПП «Укрпалетсистем» щодо розміру завданого збитку. Так само вважає відсутніми докази того, що АЗС була заподіяна шкода.

Звертає увагу на те, що суд не розглянув клопотання про виклик та допит свідків події у судовому засіданні для з`ясування всіх обставин справи.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про наявність в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити. Пояснив, що відразу після події він ніяких пошкоджень паливної колонки не бачив і доказів цього в матеріалах справи немає.

Апеляційний суд згідно з вимогами статті 294 КпАП України переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 009007 від 30.09.2021 водій ОСОБА_1 о 13 год 45 хв цього ж дня 30.09.2021, по вул. Генерала Арабея, 3А в м. Вінниці, керуючи автомобілем, Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи на території автозаправної станції «UPG», не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод у русі, розпочав рух транспортного засобу, коли пістолет заправної колонки перебував у горловині баку та внаслідок чого завдав механічних пошкоджень паливно-розливній колонці, завдавши матеріальної шкоди.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3 «б» та 10.1 ПДР України, а тому його дії були кваліфіковані за статтею 124 КпАП України.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Правила дорожнього руху України встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Виходячи зі змісту вищезазначених положень Правил дорожнього руху України, якими чітко передбачено, що саме на водієві лежить обов`язок щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, який під час керування транспортним засобом повинен враховувати дорожню обстановку, в тому числі наявність будь-яких перешкод (в даному випадку розпочав рух транспортного засобу, коли пістолет заправної колонки перебував у горловині баку) щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважаю, що оскільки диспозицією статті 124 КпАП України, передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, то в діях ОСОБА_1 вбачається склад вказаного адміністративного правопорушення.

Що стосується доводів апелянта щодо того, що відеозапис не може бути належним доказом у справі, так як відсутні відомості, які ідентифікують технічний засіб за допомогою якого здійснювався відеозапис, то такі доводи є безпідставними, оскільки апеляційний суд не вбачає підстав не довіряти вказаному відеозапису. Зазначений відеозапис відповідає критеріям належності та допустимості.

Так, досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередженості і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу в сукупності із іншими доказами по справі.

Відповідно до статті 251 КпАП України відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом був досліджений відеозапис з камер спостереження АЗС з приміткою «Фасад загальний», на якому чітко видно, як водій ОСОБА_1 вийшовши з приміщення АЗС пройшов повз колонку № 3, паливний пістолет якої вставлений в бак його автомобіля, сів в автомобіль і розпочав рух. При цьому він не переконався в тому, що такий рух буде безпечним, так як заправний пістолет все ще вставлений в бак його автомобіля, а він його не помітив, так як дивився в протилежному напрямку.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав відеозапис належним та допустимим доказом, оскільки він дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Крім того, апелянтом не доведено яким чином відсутність даних про характеристику технічного засобу, яким здійснювався відеозапис, порушує його права як особи, яка що притягується до адміністративної відповідальності, й перешкоджає йому в ефективному захисті своїх інтересів.

Враховуючи обставини за яких було здійснено відеозапис, апеляційний суд вважає, що у даному випадку, наявність або відсутність інформації про те, яким технічним засобом було створено відеозапис, жодним чином не впливає на правову оцінку вищевказаного доказу щодо його допустимості та належності, оскільки достовірність обставин, які ним зафіксовано, не викликає сумнівів.

Суд приймає рішення на підставі сукупності усіх доказів, що містять у справі, й жодний доказ не має для суду наперед встановленої сили, й оцінюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що інформація, надана суду ПП «Укрпалетсистем» щодо розміру завданого збитку є сумнівною, відсутні, оскільки така інформація надійшла на запит суду, вона підписана директором підприємства і до неї додано відповідні докази.

Отже, наявні у справі докази, свідчать про те, що саме невиконання водієм ОСОБА_1 п. 2.3 «б», та 10.1 ПДР України знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

По даній справі дослідженням наявних у ній доказів судом першої інстанції достовірно встановлено, що у діях ОСОБА_1 наявний склад оскаржуваного ним адміністративного правопорушення, що передбачене статтею 124 КпАП України, а переконливих доводів, які б ставили під сумнів висновки суду, викладені в постанові і були б підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, а відтак постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2021 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник