ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/9069/20 Головуючий суддя І інстанції Цвіра Д.М.
Провадження № 33/818/277/21 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ по справі про адміністративне правопорушення /

01 грудня 2021 року суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Калитка С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Верещаки Н.В. на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на один рік.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Постановою встановлено, що 25.06.2020 о 22 год. 05 хв., на вул. Сумській, 37Д у м. Харкові, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Insignia, державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Водій в присутності двох свідків відмовився прослідувати до КНП ХОР «ОНД», а також проходити огляд за допомогою алкотесту «Драгер».

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Верещака Н.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та провадження у справі закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства. Суд розглянув справу за відсутністю ОСОБА_1 та його представника, чим порушив гарантований Конституцією України право на захист, позбавивши ОСОБА_1 права на справедливий та неупереджений розгляд справи. Зазначає, що з пояснень самого ОСОБА_1 йому, як адвокату, стало відомо, що в день складання протоколу 25.06.2020 о 22 год. 05 хв., на вул. Сумській, 37Д у м. Харкові, він керував автомобілем Opel Insignia, та був зупинений патрульними поліцейськими з причин, що начебто при повороті й нього не горів поворотний ліхтар автомобіля. В подальшому йому запропонували пройти тест на алкоголь та ОСОБА_1 погодився, йому вручили алкотест «Драгер». Оглянувши алкотест, ОСОБА_1 побачив, що його пакування пошкоджене, та за таких умов він заявив про неможливість скористатися даним приладом, так як він міг містити дані іншого водія або міг бути завідомо несправним. Також, ОСОБА_1 наголошує на тому, що йому ніхто не дав направлення на проходження обстеження в закладі охорони здоров`я та здачі крові на вміст алкоголю. Звертає увагу, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем збройних сил України, який направлений до Харкова для проходження служби зі Львова, з містом Харковом він не обізнаний, друзів рідних в даному регіоні він не має, розташування та порядок роботи лабораторій які о 23 годині приймають аналізи йому були невідомі.

Усвідомлюючи, що для доведення відсутності провини в адміністративному правопорушенні ОСОБА_1 необхідно підтвердити це документально, вранці наступного дня ОСОБА_1 здав аналіз в Військово- медичному клінічному центрі Північного регіону, єдиний медичний заклад в якому він, як військовослужбовець отримує медичну допомогу. Військово- медичний клінічний центр Північного регіону відібравши зразки направив їх до Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи.

Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи надало довідку, що у крові ОСОБА_1 спиртів не виявлено. Даний документ в повній мірі спростовує будь які звинувачення ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП.

Крім того, захисник Стасюка В.П. просить поновити йому пропущений строк апеляційного оскарження постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2020 року, посилаючись на те, що про існування даної постанови сторона захисту та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності дізналися лише 07.09.2020, тому вважає, що строк ним було пропущений з поважних причин.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя та оскарження судових рішень - відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Верещаки Н.В.

В судове засідання суду апеляційної ОСОБА_1 , а також його захисник Верещака Н.В. не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток зі зворотнім повідомленням, які, відповідно до зворотного повідомлення ОСОБА_1 отримав 01.11.2021, а захисник 28.10.2021(а.с. 109,110).

Разом з тим, в судове засідання з`явився інший захисник ОСОБА_1 адвокат Калитка С.О., який повідомив про те, що ОСОБА_1 повідомлений про час та місце розгляду справи, однак з`явитися не може, надав йому повноваження та їх позиція узгоджена, а також надав дозвіл на проведення розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції без його участі. Крім того, захисник Калитка С.О. повідомив про те, що ОСОБА_1 не є зараз військовослужбовцем і знаходиться за місцем свого мешкання в м. Кам`янка.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. ст. 268, 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Верещака Н.В., але за участю іншого захисник- адвоката Калитка С.О., виходячи з доводів апеляційної скарги, письмових пояснень захисника Калитки С.О., які були надані до суду апеляційної інстанції, та відомостей, що є наявні в матеріалах цього провадження.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника Калитки С.О., який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.5.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому належить врахувати те, що, оспорюючи висновки суду першої інстанції, апелянт не заявляв будь-яких клопотань, в тому числі щодо допиту свідків.

З огляду на це, переглядаючи оскаржувану судову постанову за доводами поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для її задоволення.

Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції послався на докази, а саме на відомості, які містяться у:

- змісті протоколу серії БД №180756 від 25 червня 2020 року;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що огляд не проводився;

- письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 25.06.2020;

- відеозаписі з нагрудної камери поліцейського «АЛ2498 БД 180756»;

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 1) вбачається, що 25.06.2020 о 22 год. 05 хв., на вул. Сумській, 37Д у м. Харкові, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Insignia, державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Водій в присутності двох свідків відмовився прослідувати до КНП ХОР «ОНД», а також проходити огляд за допомогою алкотесту «Драгер».

Ці обставини вочевидь обумовлювали вимогу працівників поліції, які їх виявили, згідно п. 2.5 ПДР України, запропонувати водію пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, виходячи зі специфіки дослідження, що, в свою чергу, унеможливлювало проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу.

З відомостями цього протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його власноручний підпис, однак з протоколом не погодився.

Разом з цим, належить взяти до уваги, що незважаючи на незгоду із діями працівників поліції під час складання ними протоколу, цей протокол складений уповноваженою державою особою і дії службової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не звертався до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не звертався із скаргою на дії працівників поліції до їх керівництва, хоча мав для цього достатньо часу, що унеможливлює врахування доводів апелянта з приводу незгоди з відомостями протоколу.

Отже, твердження апелянта, щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, вказані в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яких було залучено працівниками поліції при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до яких вбачається, що 25.06.2020 року ОСОБА_1 в їх присутності від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився (а.с.6,7).

Для забезпечення повноти та всебічності судового розгляду судом апеляційної інстанції шляхом направлення судових повісток викликались вищевказані свідки для надання особистих пояснень, але останні не з`явились за судовим викликом. Відповідно до повідомлень про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явилися до поштового відділення для отримання судових повісток в судове засідання, призначене на 01.12.2021 року на 10.45 год. (а.с. 111-114).

Апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості примусово доставити свідків в судове засідання, а тому відповідно до вимог чинного КУпАП, виконав усі можливі дії для виклику свідків в судове засідання.

Крім того, дослідивши відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, вбачається, що безпосередньо після зупинки транспортного засобу, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , під час спілкування з яким, працівником поліції виявлено наявні ознаки алкогольного сп`яніння та йому запропоновано пройти огляд за допомогою приладу Драгер та в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер». Крім того, працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 процедуру проведення огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 спочатку погодився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в КЗОЗ ХОНД, але потім відмовився з посиланням на пошкоджене пакування приладу. Разом з цим, працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Аналізуючи відомості цього відеозапису, апеляційний суд дійшов висновку, що працівники поліції діяли відповідно до вимог ст. 266, тобто виявивши ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки з використанням газоаналізатору «Alcotest 6820» або пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився у присутності двох свідків.

При цьому належить врахувати, що відеозапис працівників поліції не є єдиним доказом, завдяки якому зафіксовано адміністративне правопорушення. Визначальними є відомості протоколу про адміністративне правопорушення, який підписаний належним працівником поліції, свідками та пояснення свідків, що залучені у якості додатку до протоколу. На підставі відеозапису встановлюються додаткові відомості про адміністративне правопорушення.

Крім того, з направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. (а.с. 9).

Отже, працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №180756 від 25.06.2020 року за невиконання ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та у закладі охорони здоров`я.

Під час апеляційного перегляду в судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Калитка С.О. підтримав вимоги апеляційної скарги а також письмових пояснень, наданих до суду апеляційної інстанції, просив їх задовольнити та закрити провадження по справі. Зазначав, що судом в порушення норм процесуального права розглянуто справу за відсутністю ОСОБА_1 , який не був повідомлений належним чином про час та дату розгляду справи. Вказав, що справу неодноразово було призначено до розгляду, були клопотання про відкладення розгляду справи. Разом з цим захисник зазначив, що не може пояснити, який був проміжок часу між судовим засіданням і ознайомленням ОСОБА_1 з матеріалами справи. Вказує, що зі слів ОСОБА_1 йому відомо, що він був зупинений за невімкнений показник повороту і за це порушення постанова працівниками поліції не складалася. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, він погодився, але потім помітив, що драгер розпечатаний і відмовився від проходження огляду погодившись пройти огляд в медичному закладі від якого також потім відмовився написавши при цьому розписку не керувати транспортним засобом, яку писати його ніхто не примушував. Також зі слів ОСОБА_1 йому відомо, що на нього був тиск з боку працівників поліції і його введено в оману щодо наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Також пояснив, що направлення на огляд водія ОСОБА_1 не вручалося і тому він не міг самостійно пройти огляд, однак потім через 10 годин він сам пройшов огляд в медичному закладі. Також пояснив, що йому відомо, що ОСОБА_1 вважає дії працівників поліції незаконними і такого переконання він дійшов того ж дня, коли складався протокол, але до керівництва патрульної поліції зі скаргою не звертався та в інший спосіб дії чи бездіяльність працівників поліції не оскаржував. Просить врахувати, що ОСОБА_1 має посвідчення водія, яке винесення постанови судом першої інстанції добровільно здав.

Відповідно до розділу І п.6. Інструкції №1452/735 - огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Як вбачається з довідки ВХ №16/4723-Дм/20 від 30.06.2020 р., яку складено судовим експертом-токсикологом Жигло А.О. ХОБСМЕ, куди звернувся ОСОБА_1 за оглядом 26.06.2020 р. о 08.40 год за власною заявою, що суперечить вимогам інструкції, так як огляд мав проводиться в присутності поліцейського.

Таким чином, працівниками поліції не порушено порядку огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, відповідно до ч.2 ст. 266 КпАП України.

Таким чином, доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Поряд з цим, належить врахувати те, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія внаслідок складання ним іспиту на знання вимог ПДР України, а тому, апеляційний суд вбачає цей випадок, як свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що суддярозглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та знехтував положеннями закону щодо розгляду справи в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є підставою для скасування постанови.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 в провадженні районного суду перебувала з 03.07.2020 року та суддею тричі призначались судові засідання.

Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, відповідно до яких справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`являвся, неодноразово звертався з клопотаннями про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням на лікуванні. Судове засідання, яке було призначено на 13.07.2020, було відкладено за клопотанням ОСОБА_1 , який не зміг з`явитись в судове засідання у зв`язку з необхідністю надати до суду обґрунтовані заперечення, а також плановим лікуванням. В судове засідання, призначене на 10.08.2020 не з`явився, був повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки зі зворотнім повідомленням, однак відповідно до довідки Укрпошти судову повістку не отримав у зв`язку з закінченням терміну зберігання (а.с. 28-29).

Разом з цим, відповідно до ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» інформація про кожне судове засідання, оприлюднювалася на офіційному веб-порталі Судової влади України та ОСОБА_4 не був позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про дати судових засідань, користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до вказаного сайту.

Отже, неодноразова неявка в судові засідання ОСОБА_1 та надання ними заяв про перенесення судових засідань, суддею першої інстанції були розцінені, як умисне затягування розгляду адміністративного протоколу, з метою уникнення ним відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, а не понесення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.

Таким чином, апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання апелянта на порушення судом першої інстанції прав ОСОБА_1 бути присутнім у судовому засіданні.

Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандарт, лікарем закладу охорони здоров`я. Відповідно до п.7 цієї Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п.3 Розділу І цієї Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Інспектором поліції в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови.

Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого останній відмовився.

З огляду на викладене, апеляційний суд об`єктивно не вбачає порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи відомості, що є наявними в цьому провадженні про послідовність дій, стосовно події, що зафіксована у протоколі вбачається, що 25.06.2020 о 22 год. 05 хв., на вул. Сумській, 37Д у м. Харкові, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Insignia, державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Водій в присутності двох свідків відмовився прослідувати до КНП ХОР «ОНД», а також проходити огляд за допомогою алкотесту «Драгер»,що повністю відповідає вимогам ст. 266 КУпАП та положенням вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України.

Згідно з вимогами п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Поряд з цим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Апеляційний суд дійшов висновку, що визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, які походять з різних джерел, але узгоджуються між собою, та надав ним належну правову оцінку.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто його за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, отже посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними, а тому, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Верещаки Н.В. задовольнити, поновивши їй процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Верещаки Н.В. залишити без задоволення, а постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков