ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2021 Справа №607/15223/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., з участю прокурора Дедюх Т.Я., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які поступили з Тернопільського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, Громадянина України, уродженця Тернопільської області, тимчасово непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 , який проходив службу на посаді поліцейського відділення №1 взводу №2 роти конвойної служби ГУНП в Тернопільській області, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Валова, 11, Тернопільської області та відповідно до п.п. «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, саме 31.05.2021, подав на офіційний веб - сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Декларація), яка припинила діяльність, пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування, наступного року після припинення такої діяльності за минулий рік (після звільнення), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, старшого сержанта поліції ОСОБА_1 згідно із наказом ГУНП в Тернопільській області від 09.07.2019 № 162 о/с призначено на посаду поліцейського відділення №1 взводу №2 роти конвойної служби окремих підрозділів Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.

24.11.2020 старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського відділення №1 взводу №2 роти конвойної служби ГУНП в Тернопільській області, на підставі наказу ГУНП в Тернопільські області №284 о/с, на підставі п.7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) ЗУ «Про Національну поліцію», звільнено зі служби в поліції з 27.11.2020 року.

Крім цього, 24.11.2020, ОСОБА_1 ознайомлено із рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених ЗУ «Про запобігання корупції» при звільненні зі служби.

Згідно із абз. 2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік. Частиною 1 ст.45 Закону передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.12 Закону, Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його виконання нормативно-правові акти.

Нормативно-правові акти Національного агентства з питань запобігання

корупції підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та

включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що

зазначено у ч.5 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до п.п.3 п.5 розділу II Порядку формування, ведення та

оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій

осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого

самоврядування (за текстом - Порядок), затвердженого Рішенням

Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016, яке

зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089,

декларація після звільнення - декларація, яка подається відповідно до абзацу

другого частини другої статті 45 Закону до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року,

наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з

виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу

діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті З

Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня

включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить

інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Таким чином, поліцейський відділення №1 взводу №2 роти

конвойної служби ГУНП в Тернопільській області Гіпський В.Ю.,

зобов`язаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання

функцій держави або місцевого самоврядування після припинення

діяльності, за 2020 рік, до 01.04.2021 року.

Згідно інформації НАЗК про послідовність дій користувача «Єдиного

державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій

держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 за період з

01.01.2021до 31.05.2021 встановлено, що 19.01.2021 в період з 17.43 год. по

17.58 год. ОСОБА_1 було здійснено вхід до системи за допомогою

кваліфікованого електронного підпису і в подальшому заповнено та

переглянуто розділ 1 та 11, після чого здійснено вихід з системи. Надалі за

період з 19.01.2021 до 31.05.2021 ОСОБА_1 вхід в систему не

здійснювався та жодні дії в «Єдиному державному реєстрі декларацій осіб,

уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування»

не вчинялись.

В подальшому, тільки 31.05.2021 року о 19 год. 42 хв. ОСОБА_1 за допомогою кваліфікованого електронного підпису здійснено вхід до персонального

кабінету «Єдиного державного реєстру, декларацій осіб уповноважених на

виконання функцій держави або місцевого самоврядування», після чого ним

було заповнено, переглянуто і перевірено зазначену ним інформацію та в

подальшому 31.05.2021 о 20.16 год. подано декларацію.

Відповідно до листа НАЗК №71-03/35108/21 від 21.05.2021 «Про стан

функціонування інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний

реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або

місцевого самоврядування» (далі - ІТЄ Реєстр) встановлено, що у зв`язку з

проведенням програмно-технічного обслуговування ІТЄ Реєстр, доступ до

нього було обмежено 15.01.2021 у період з 17:00 до 22:58, та 21.01.2021 у період

з 9:00 до 12:28.

Крім цього, у зв`язку з проведенням переналаштування комутаційного обладнання ІТС Реєстр, доступ до нього було обмежено 02.02.2021 року у період з 13 год. 09 хв. до 14 год. 19 хв.

Через помилки у роботі програмного забезпечення ІТС Реєстр, у період з 15:43 по 22:02 25.03.2021 доступ до його публічної частини (https://public.nazk.gov.ua) та частини для доступу до персонального електронного кабінету суб`єкта декларування було частково обмежено. У розділі 11, поданих суб`єктами декларування в цей проміжок часу до ІТС Реєстр декларацій, відбулось некоректне відображення інформації у його публічній частині та персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування.

Помилку із некоректним відображенням розділу 11 декларацій у публічній частині ІТС Реєстр було усунуто 26.03.2021 о 15:00.

Помилку із некоректним відображенням розділу 11 декларацій у персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування в ІТС Реєстр було усунуто 30.03.2021 о 14:54. Інших технічних несправностей та перебоїв у роботі ІТС Реєстр, які б завадили поданню документів до ІТС Реєстр у період з 01.01.2021 по 01.04.2021, не зафіксовано. В період з 01.01.2021 до 01.04.2021 у ОСОБА_1 було 90 календарних днів для заповнення та подачі декларації, однак останнім раціонально вони для цього використані не були. Водночас, всупереч вимогам наведених вище законодавчих актів, ОСОБА_1 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після припинення діяльності, за 2020 рік, своєчасно подано не було.

Опрацюванням відомостей Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що ОСОБА_1 тільки 31.05.2021 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після припинення діяльності, за 2020 рік.

Відповідно до пункту 8 рішення НАЗК № 3 від 10.06.2018, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 після заповнення усіх необхідних полів форми документа суб`єкт декларування підписує документ накладанням на нього власного ЕЦП. Перед підписанням документа суб`єкт декларування підтверджує ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки в документі. Усі інші документи, які суб`єкт декларування направляє на адресу Національного агентства за допомогою персонального електронного кабінету, також підписуються накладанням на них власного ЕЦП.

Пунктом 9 рішення НАЗК №3 визначено, що кожному поданому документу Реєстр автоматично надає унікальний ідентифікатор документа та накладає на нього електронну печатку Реєстру, що унеможливлює внесення несанкціонованих змін до поданого документа (забезпечує цілісність документа).

Подання документа до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб`єкту декларування на адресу його електронної пошти, вказану під час реєстрації в Реєстрі, та до персонального електронного кабінету суб`єкта декларування. Після отримання зазначеного повідомлення суб`єкт декларування повинен невідкладно, але не пізніше семи днів після дня отримання такогоповідомлення, перевірити зміст поданого ним документа та у разів виявлення неповних або недостовірних відомостей в ньому подати виправлений документ відповідно до цього Порядку. ОСОБА_1 вказаних вимог закону не дотримався.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи відповідно до п.п. «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після припинення діяльності, за 2020 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Правопорушення ОСОБА_1 вчинено умисно, оскільки суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених у ст. 172-6 КУпАП, характеризується однією обов`язковою ознакою - виною. Мотив та мета є факультативними ознаками та не підлягають установленню під час правової оцінки діяння.

Ураховуючи те, що склади правопорушень передбачених у ст. 172-6 КУпАП, належать до формальних, вони можуть вчинятися виключно з умисною формою вини. Про умисний характер діяння передбаченого, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, свідчить використання у диспозиції цієї частини словосполучення «без поважних причин». З огляду на формальний склад правопорушень, передбачених у ст. 172-6 КУпАП, вольова ознака умислу поширюється на діяння, тобто умисел виражається у відношенні суб`єкта декларування до невиконання свого обов`язку, обумовленого відповідною посадою, статусом.

Ураховуючи те, що КУпАП поділяє умисел на види (ст. 10), для притягнення особи до відповідальності за цією статтею достатньо встановити наявність умислу загалом, тобто, що суб`єкт декларування усвідомлював протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачав її шкідливий характер і бажав або свідомо допускав вчинення відповідного протиправного діяння.

Таким чином, умисел, суб`єктів, на яких поширюється дія Закону, полягає в тому, що будучи ознайомленим із вимогами цього Закону про обов`язки, обмеження та заборони, функціонери не виконуючи ці вимоги, навмисно протиправно поводяться, їх порушуючи.

Особа усвідомлює обов`язок і те, що вона його не виконує, маючи для цього можливості. Це прямий умисел, усвідомленою метою і наслідком якого є невиконання вимог закону. Не виконання обов`язку і порушення вимог закону є об`єктивним наслідком і результатом діяння.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 , будучи належним чином ознайомленим з вимогами антикорупційного законодавства в частині фінансового контролю, усвідомлював протиправний характер своїх дій, передбачав їх шкідливі наслідки і бажав їх або свідомо допускав настання цих наслідків, у його діях наявний прямий умисел.

У суді ОСОБА_1 пояснив, що розуміє зміст роз`яснених йому ст. 63 Конституції України та ст. 268 КупАП, вину у вчиненому визнає, з обставинами наведеними у протоколі про адміністративне правопорушення погоджується.

Прокурор Дедюх Т.Я. пояснила, що із відомостями наведеними в протоколі про адміністративне правопорушення погоджується, матеріалами повністю підтверджується те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, тому просить притягнути до відповідальності. Крім цього просить долучити до матеріалів справи висновок прокурора у межах ст. 250 КУпАП.

Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Окрім цього, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім власного визнання вини, що на думку суду є належним доказом. Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: Відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення № 06 від 25 серпня 2021 року; копією листа Національного агентства з питань запобігання корупції №47-06/50854/21 від 08.07.2021року; витягом про послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 за період з 01.01.2021р. по 31.05.2021р.; витягом (скріншотом) з офіційного сайту «https://public.nazk.gov.ua/search» щодо подання ОСОБА_1 електронних декларацій; електронною декларацією ОСОБА_1 з сайту Національного агентства з питань запобігання корупції після звільнення, за 2020 рік; копією рекомендацій для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих, передбачених ЗУ «Про запобігання корупції» при звільненні зі служби, з якими ОСОБА_1 ознайомлений 24.11.2020 року; витягом з наказу ГУНП в Тернопільській області від 09.07.2019 року № 162 о/с; рапортом Гіпського В.Ю. про звільнення зі служби в НП України за власним бажанням від 24.11.2020 року; витягом з наказу ГУНП в Тернопільській області віл 24.11.2020 року № 284 о/с.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, тобто - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Статтею 255 КУпАП визначено, що особами, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені статтями 172-4 - 172-9 КУпАП є уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Закон України «Про запобігання корупції» не передбачає затвердження Національним агентством з питань запобігання корупції обгрунтованого висновку або повідомлення із встановленим фактом порушення вимог фінансового контролю у разі виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, за частинами першою, другою статті 172-6 КУпАП.

Згідно із п.13 розділу IV Положення про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України, затвердженого наказом НП України від 09.11.2015 № 83 (у редакції наказу НПУ від 31.07.2019 № 765), ДВБ для виконання покладених завдань і функцій в установленому порядку має право складати відповідно до вимог законодавства України протоколи про адміністративні правопорушення за фактами вчинення поліцейськими, державними службовцями та іншими працівниками поліції адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, застосовувати передбачені законом заходи забезпеченім провадження у справах про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, працівники ДВБ НП України є уповноваженими на складання протоколів вказаної категорії, у зв`язку з чим вони не можуть бути повернуті з підстав їх складання неуповноваженою особою.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Порушення вимог ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тягне за собою відповідальність у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, в той чаї як обов`язковим елементом об`єктивної сторони формального складу завжди діяння.

Отже, відсутність суспільної шкоди від адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього, не є тими необхідними та достатніми підставами для застосування вимог статті 22 КУпАП.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже таке правопорушення не може бути визнане як малозначне.

Системний аналіз норм КУпАП визначає завдання, яке полягає встановленні винних і забезпеченні правильного застосування законодавства тим, щоб до кожного правопорушника були застосовані справедливі заходу адміністративного примусу.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, ступінь вини, його майновий стан, обставини, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, зокрема визнання вини, а також з метою виховання ОСОБА_1 та запобігання вчинення нових правопорушень, вважаю, що його слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, - 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Однак, п.13 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року із змінами та доповненнями, вказує, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, учасники бойових дій, у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Як вбачається із копії посвідчення серії НОМЕР_1 виданого 03 червня 2015 року, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, вказане посвідчення є безтерміновим і дійсним на всій території України.

Зважаючи на вищевказане, вважаю що ОСОБА_1 слід звільнити від сплати судового збору у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись статями 22, 23, 40-1, 172-6, 251, 280, 283, 284 КУпАП, 3, 45 ЗУ «Про запобігання корупції», суд, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень, які стягнути в дохід держави.

Повністю звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору у провадженні по справі про адміністративне правопорушення на підставі п.13 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається Тернопільським апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга, подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

СуддяТ. Я. Багрій