КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021року м. Київ

Справа 758/4792/21

Апеляційне провадження № 33/824/3439/2021

Категорія: ч.1 ст. 130

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В. розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду м.Києва від 04 червня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 08.03.2021 року серії AAБ №1118513 о 03 год. 25 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Тобто, ОСОБА_1 порушив п. 2.5ПДР України, чим вчинив дії, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Подільським районним судом м.Києва від 04 червня 2021 рокувизнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисячдвісті) грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Подільського районного суду м.Києва від 04 червня 2021 року по справі №758/4792/21 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі.

Крім того просить поновити строк на апеляційне оскарження, так як вважає, що строк пропущений з поважних причин.

Вирішуючи питання про поновлення строку, апеляційний суд виходить з наступного.

В суді першої інстанції ОСОБА_1 під час проголошення постанови не був присутнім, про дату та час засідання був повідомлений належним чином, клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи суд не задовольнив, так як ОСОБА_1 , повторно не з`явився в засідання, а тому суд розглянув справу без особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до розписки в матеріалах справи, ОСОБА_1 отримав копію постанови 16.06.2021 року (а.с.54). Відповідно до поштової відмітки апеляційну скаргу на пошту було передано 29.06.2021 року. З урахуванням вихідних днів, суд вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження.

Не погоджуючись з постановою про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 посилався на порушення судом його права на доступ до суду, а також права на захист, оскільки суд безпідставно не задовольнив клопотання його адвоката про відкладення розгляду справи через хворобу останнього.

Внаслідок такого порушення, суд позбавив можливості його захищати свої права. Суд не врахував, що під час зупинки його транспортного засобу працівники поліції не роз`яснили йому його процесуальні права. З запису з місця зупинки, вбачається, що він не відмовлявся пройти медичний огляд в мед закладі, проте працівники поліції відмовились його доставляти в лікарню, з собакою, яка знаходилась в автомобілі. В подальшому не роз`яснивши йому наслідки оформили протоколу про відмову пройти медичний огляд, не вручили йому направлення для походження огляду з метою пройти такий огляд добровільно, а тому просив суд скасувати постанову районного суду та закрити провадження.Крім того вказував, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення письмові пояснення свідків не можна вважати належними та допустимими доказами, оскільки вони написані на заздалегідь підготовленому бланку, на якому вписується тільки певна інформація.

В судові засідання 16 серпня 2021 року та 13 вересня 2021 року ОСОБА_1 не з`явився , належним чином повідомлений про розгляд апеляційної скарги, уповноважив адвоката Маляра С.А. представляти його інтереси.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 . Маляра С.А. в судових засіданнях 16 серпня 2021 року та 13 вересня 2021 року, оглянувши відеозаписи з боді камер працівників поліції, що були долучені до адміністративного матеріалу, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги та закриття провадження.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 278 КУпАП передбачають, що суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Свою вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП заперечує та не визнає.

Разом з тим, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджуєтьсяпротоколом про адміністративне правопорушення серії AAБ №1118513 08.03.2021 року, відомостями, що містяться в поясненнях свідків, та відеозаписом з боді камер працівників поліції.

Так, з відеозаписів вбачається, що працівники поліції зупинили 08 березня 2021 року о другій ночі 40 хвилин транспортний засіб "Фольцваген Джетта" з номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Зупинка транспортного засобу відбулася через те, що до поліції надійшов виклик, відповідно до якого повідомлялось, що водій вищеназваного автомобіля протаранив сміттєвий бак, зачепив стоячий поряд автомобіль і з місця пригоди зник.

Роз`яснивши водію причину зупинки, та встановивши у водія характерні ознаки сп`яніння: запах, порушення координації, працівники поліції запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки приладом "Драгер", або проїхати до медичного закладу, який знаходиться на вул. Запорожця в м. Києві.

З відео вбачається, що одразу після зупинки ОСОБА_1 було роз`яснено причину зупинки, в чому він обвинувачується та його права.

Разом з тим на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти огляд чи проїхати до медзакладу(відповідно до відеозаписів таких пропозицій більше п`яти) водій ОСОБА_1 , або не відповідав, або зв`язувався по телефону з друзями, дружиною, вимагав показувати декілька разів працівників поліції документи, вчиняв інші дії, спрямовані на затягування оформлення факту події, та приблизно через годину спілкування з працівниками поліції в присутності двох свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , (один з яких водій, який був зупинений працівниками поліції для фіксації факту відмови) відмовився як пройти огляд на прилад "Драгер" так і проїхати до медичного закладу для перевірки наявності факту сп`яніння.

Така відмова є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП України.

Встановивши наявність в діях ОСОБА_1 складу та події правопорушення, що підтверджувалось належними та допустимими доказами, суд правомірно дійшов висновку про наявність правових підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги, щодо допущених працівниками поліції порушень під час оформлення протоколу та не вручення направлення для проходження огляду, колегія суддів не приймає з огляду на наступне.

Відповідно до Закону, у своїх діях поліцейський керується Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв. Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затв. Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року)

Відповідно до п.2 Порядку - огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п. 3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є:- запах алкоголю з порожнини рота;- порушення координації рухів;- порушення мови;- виражене тремтіння пальців рук;- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;- поведінка, що не відповідає обстановці.

Водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного сп`яніння (п. 1 розділу 9 Інструкції 2).

Згідно п. 3 Порядку та п. 6 Інструкції огляд проводиться двома способами: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За наявності ознак алкогольного сп`яніння поліцейський проводить огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

У свідків поліцейський відбирає пояснення, де повинні бути викладені всі обставини, свідками яких вони стали.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (п. 7 Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

За вимогами п.2.5 Правила дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, вимоги інструкції під час оформлення адміністративних матеріалів порушені не були.

Посилання на не вручення направлення для проходження медичного огляду не відповідають обставинам справи та вимогах закону.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що працівник поліції виписав направлення ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення сп`яніння чи наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Однак ОСОБА_1 не було доставлено за цим направленням, так як останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Оскільки, водій, який за ознаками встановленими працівниками поліції керував транспортним засобом в стані сп`яніння, відмовився від проходження медичного огляду як на місці зупинки так і в медичному закладі, працівники поліції мали всі підстави для складання адміністративного протоколу.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність вимог поліції пройти огляд на стан сп`яніння необґрунтовані.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 мав беззастережно виконати їх законну вимогу і пройти огляд на місці або проїхати з ними для медичного огляду на стан сп`яніння, а не висувати у відповідь на їх законну вимогу будь-які претензії та зустрічні вимоги. Таке прямо передбачено п.2.5 ПДР України та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а лише був незгодний проходити огляд за допомогою пристрою "Драгер" щодо правильної роботи якого мав сумнів, апеляційний суд відхиляє, оскільки відповідно до відео з бодікамер чітко вбачається, що в присутності двох свідків ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння на пристрій Драгер, або їхати в медичний заклад для виявлення стану алкогольного сп`яніння .

Посилання адвоката на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся, а наполягав на його транспортуванні до медичного закладу з собакою, апеляційний суд не приймає, оскільки з відеозапису, вбачається, що оформлення адміністративного матеріалу по факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані сп`яніння, та його відмови від проходження медичного огляду відбувалось більше години і з відеозапису чітко вбачається, що на протязі цієї години ОСОБА_1 так і не надав згоду на те, щоб бути доставленим до медичного закладу. При цьому суд вбачає недоведеним, що саме наявність собаки слугувала підставою для такої відмови, оскільки за той час, що працівники поліції перебували на місці зупинки водія, питання з передачею собаки друзям чи знайомим можливо було вирішити, оскільки на місце події прибув знайомий ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписом. Вказані доводи суд розцінює як намагання особи, уникнути відповідальності за вчинене порушення, оскільки в протоколі жодного посилання на те, що водій відмовився їхати до лікаря через собаку, ОСОБА_1 не зробив, хоча мав таку можливість, оскільки детально вивчав протокол, який підписував і міг написати в ньому будь-які зауваження.(вказане також підтверджується відеозаписом)

Доводи про те, що свідки підписали заготовлений працівниками поліції бланк, не спростовують доведеності того факту, що в присутності цих двох свідків ОСОБА_1 таки відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Доводи адвоката про те, що протокол складено не тим працівником поліції, який пропонував пройти огляд та який з`ясовував у водія обставини порушення, колегія суддів відхиляє, оскільки з відеозаписів з боді камер вбачається , що ОСОБА_1 на протязі всього часу зупинки транспортного засобу різні працівники поліції пропонували пройти медичний огляд, проте з рештою водій так і не надав свою згоду на транспортування його до медичного закладу та відмовився проходити дослідження на пристрій "Драгер".

Доводи, щодо розгляду справи судом без участі ОСОБА_1 , колегія суддів не приймає з огляду на те, що останній двічі поспіль до суду не з`являвся, будучи повідомленим про розгляд справи, що доводиться поданими клопотаннями про відкладення.

За його клопотанням від 06 травня 2021 року суд розгляд справи відклав.

Пункт 1 статті 6 Конвенції у відповідній частині передбачає таке: "Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом (...)".

Розумність тривалості провадження повинна оцінюватись, у розрізі практики ЄСПЛ окресленої ним у його рішеннях, відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливості для заявника питання, що розглядається (див., з-поміж багатьох інших, рішення у справі "Фрідлендер проти Франції", [GC], N 30979/96, пункт 43, ECHR 2000-VII).

При цьому, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (див. у т.ч. постанову ВС від 15 травня 2019 року у справі № 0870/8014/12).

Дана позиція суду касаційної інстанції щодо окреслених підходів є сталою та висловлена у цей період, зокрема, у понад 286 судових рішеннях, відповідно ураховується судом в цій справі згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з метою однакового застосування всіма судами загальної юрисдикції законодавства та уникнення його неоднозначного тлумачення.

Доводи скарги в частині безпідставного не відкладення розгляду справи за клопотання адвоката через його хворобу, колегія суддів вважає обґрунтованими, але вказане порушення не призвело до порушення норм матеріального права.

В суді апеляційної інстанції право на захист особи було в повній мірі реалізовано, адвокат на протязі двох судових засідань мав можливість довести до суду позицію захисту, заявити будь-які клопотання. Разом з тим, перевіривши всі доводи адвоката, суд не встановив відсутності факту чи події адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , що свідчить про відсутність правових підстав для скасування постанови суду першої інстанції з закриттям провадження. Не встановлено також судом, що на час притягнення особи до відповідальності районним судом сплив строк застосування адміністративного стягнення, що також доводить відсутність підстав для скасування постанови з закриттям провадження.

Посилання адвоката в додаткових поясненнях на судову практику та Постанови апеляційних судів в інших справах, колегія суддів не приймає, оскільки обставини даної справи відрізняються від тих обставин, що були встановлені в тих справах на які послався адвокат в додаткових поясненнях. Так з долучених постанов вбачається, що скасування постанов суду першої інстанції, через процесуальні порушення мало місце в тих випадках, коли судом було встановлено, що такі порушення призвели до порушення норм матеріального права, а також суди на підставі доказів в інших справах встановили недоведеність вини особи, та порушення з боку працівників поліції. В одній із справ в матеріалах було відсутнє направлення на огляд. В іншій були встановлені розбіжності в протоколі який наданий суду, і який надавався особі для підписання і т.п. В цій же справі вищеперерахованих доказів достатньо для підтвердження факту відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння. При цьому така відмова була належним чином оформлена в присутності двох свідків. Направлення на огляд видавалось проте не реалізоване через відмову водія.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, і є правильним.

ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що підтверджується його підписом в протоколі про адміністративне правопорушення. Будь-яких заперечень з приводу обставин викладених в протоколі ОСОБА_1 на місці зупинки та оформлення протоколу не зазначав, протокол підписаний самим ОСОБА_1 ..

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Надаючи оцінку зібраним у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що вони відповідають критерію належності, допустимості та достатності, а тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону Подільським районним судом міста Києва, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Аналізуючи встановлені обставини справи та досліджені докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову Подільського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року залишити без змін.

Керуючисьст. 294 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В. Желепа