Єдиний унікальний номер справи 235/4849/21
Номер провадження 3/235/1973/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м. Покровськ

Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Токарєв А.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Покровського РУП ГУ НП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

05.07.2021 о 09.40 год. в м.Покровську по вул.Захисників України біля буд.№71 водій ОСОБА_1 керував мопедом Сузукі, б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від продуття спеціального технічного засобу Алкотест Драгер 6810 на місці зупинки та проїхати в медичний заклад відмовився в присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.130 КУпАП.

До судового засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справ, отже враховуючи наявність належного сповіщення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за можливе розглянути справу за його відсутності.

Тому, зважаючи на викладені обставини, положення ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також на те, що ст. 268 КУпАП явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не визнана обов`язковою, суд дійшов висновку про недоцільність повторного відкладення судового засідання та можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.3 ст.130 КУпАП (в редакції, що діяла на час вчинення правопорушення), дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, що підтверджується наступними письмовими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 05.07.2021 року серії ДПР18 №096619 згідно якого 05.07.2021 о 09.40 год. в м.Покровську по вул.Захисників України біля буд.№71 водій ОСОБА_1 керував мопедом Сузукі, б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від продуття спеціального технічного засобу Алкотест Драгер 6810 на місці зупинки та проїхати в медичний заклад відмовився в присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.130 КУпАП (а.с.1);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, з якого вбачається, що 05.07.2021 року о 09.43 год. в результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, стійкий запах перегару(а.с.2);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що 05.07.2021 року вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків. В їх пристуності гр. ОСОБА_1 відмовився продувати алкотестер Драгер та проходити медичне обстеження(а.с. 3,4);

- копією постанови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 грудня 2021 року, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП та призначено покарання у вигляду штрафу у розмірі 40800,00 грн. (а.с.8,9).

Як вбачається з вказаного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, що пов`язаний із відмовою у проходженні огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння особи, яка керує транспортним засобом.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

Згідно п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (надалі Порядок № 1103),огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція, затверджена Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Мінюсті України 11.11.2015 (надалі Інструкція № 1452).

Відповідно до п.2 розділу І вказаної Інструкції №1452 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 вказаної Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, оскільки він вчинив дії, передбачені частиною першою цієї статті, будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, його суспільну небезпеку, особу правопорушника, який, не зважаючи на загальноприйняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, вчинив повторно грубе, суспільно-небезпечне порушення ПДР, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні.

Обставин, що згідно ст.34 КУпАП пом`якшують відповідальність та згідно ст.35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Санкція ч.3 ст.130 КУпАП передбачає такі види адміністративних стягнень:

- накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника;

- або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника,

- і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника;

- або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

З урахуванням обставин справи про адміністративне правопорушення, приходжу до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, без позбавлення права керувати транспортним засобом, оскільки останній не отримував посвідчення водія, однак без конфіскації транспортного засобу, враховуючи наступне.

Згідно з ч.1 ст.29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

За змістом ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

В силу вимог ч. 4 ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Враховуючи, що уповноваженим органом, який направив матеріали про адміністративне правопорушення до суду, не надано доказів належності транспортного засобу мопеду Сузукі, б/н особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку про неможливість застосування до ОСОБА_1 обов`язкового адміністративного стягнення, у виді конфіскації транспортного засобу, оскільки не встановлено, що він знаходиться у приватній власності порушника.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в у розмірі 0,2 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 51000,00 (п`ятдесят одна тисяча гривень 00 копійок) гривень в дохід держави, якій перерахувати на р/р UA0005001; Отримувач коштів - Донецьке УК/Донецька область/21081300; МФО 899998; ЄДРПОУ 37967785; Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП) (протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №096619 від 05.07.2021 року).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави (р/р - UA0026001, Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Киів/22030106, , код класифікації доходів бюджету 22030106, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) судовий збір в розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири гривень 00 копійок) грн.

Строк предявлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя Красноармійського

міськрайонного суду А.Г.Токарєв