Провадження № 33/801/709/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кашпрук Г. М.
Доповідач: Сопрун В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Стьоби Юрія Миколайовича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 серпня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №534470, 23 травня 2021 року о 20:33 год в м. Вінниця на перехресті вул. Юзвинська та пров. Слов`янський, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2106» н.з. НОМЕР_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в медичному закладі КНП Центр терапії залежностей «Соціотерапія» в присутності лікаря-нарколога, висновок № 1323 від 23 травня 2021 року, результат позитивний 2,14‰. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 серпня 2021 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Не погодившись з постановою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Стьоба Ю.М. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною, постановленою без врахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані по справі та досліджені в ході судового розгляду справи докази, не є достатніми для визнання вини ОСОБА_1 . Просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання належним чином повідомленні учасники справи не з`явились. Адвокат ОСОБА_2 подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю його в іншому судовому процесі, а також просив викликати в судове засідання свідка ОСОБА_3 .

Апеляційний суд відмовляє в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки адвокат Стьоба Ю.М. не надав апеляційному суду належних доказів його перебування у іншому судовому процесі. Крім того, у виклику та допиті свідка ОСОБА_3 апеляційний суд також відхиляє, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що таке клопотання подавалось в суд першої інстанції та йому було у ньому відмовлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ч.1 ст.130 КУпАП вказують на притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9(а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Статтею 266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з дотриманням вимог цієї статті.

Вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення ним п. 2.9(а) ПДР України, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП.

Відповідно до п. 7 ч. 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у порушенні п. 2.9(а) ПДР України знайшла підтвердження в ході апеляційного розгляду справи і підтверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 534470 від 23 травня 2021 року;

-рапортом працівника поліції, згідно якого 23 травня 2021 року під час несення служби в м. Вінниці у складі екіпажу «Юнкер-103» спільно із сержантом поліції Білоус Д.О., звернулись небайдужі громадяни, які повідомили, що по вул. Юзвинській водій т/з ВАЗ н.з. НОМЕР_1 , керує автомобілем в стані алкогольного сп`яніння;

-висновком КНП Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1323 від 23 травня 2021 року, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат - 2,14 ‰.

-протоколом АЗ №098677 про адміністративне затримання від 23 травня 2021 року.

Також, вказані обставини підтверджуються відеозаписом з місця події.

Сукупність зазначених вище доказів узгоджуються між собою. Зазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному законом порядку, та в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомив суду, що 23.05.2021 року під час несення служби в м. Вінниці у складі екіпажу «Юнкер-103» спільно із сержантом поліції Білоус Д.О., до них звернулись небайдужі громадяни, які повідомили, що по вул. Юзвинській водій транспортного засобу марки «ВАЗ» н.з. НОМЕР_1 керує ним, будучи в стані алкогольного сп`яніння. Прибувши на вул. Юзвинську на перехресті з провулком Слов`янським було виявлено даний транспортний засіб, біля якого знаходився чоловік, який мав ознаки алкогольного сп`яніння та намагався штовхати даний транспортний засіб. Пізніше було встановлено особу цього чоловіка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив їм, що автомобіль «заглох», тому він хоче відштовхати його з проїзної частини. Даному громадянину було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» у лікаря-нарколога, результат позитивний 2,14 ‰, висновок № 1323. В зв`язку з цим на водія було складено протокол про адміністративне правопорушення, а автомобіль евакуйовано на арештмайданчик.

Крім того, на відео з відеореєстратора патрульного автомобіля видно чоловіка, який штовхав по проїзній частині дороги автомобіль марки «ВАЗ» н.з. НОМЕР_1 . Також на відео видно, що неподалік від цієї особи знаходився велосипедист у велосипедному шоломі, який після приїзду поліцейських поїхав. Крім велосипедиста, на відео були зображені інші люди, які спостерігали за цією ситуацією.

На відео з боді-камери поліцейського видно, що чоловік, який штовхав автомобіль, намагався втекти від поліцейських, в зв`язку з цим до нього було застосовано спец-засіб кайданки. Даний чоловік представився ОСОБА_1 , 1992 року народження. Посвідчення водія патрульним надати відмовився, говорив, що документів при собі не має. Також ОСОБА_1 говорив, що даний автомобіль належить йому, придбав його рік тому, однак ним він не керував, а за кермом перебував інший чоловік на ім`я ОСОБА_5 , який за його словами втік. Потім ОСОБА_1 говорив працівникам поліції, що водієм нібито був велосипедист, який в момент приїзду працівників поліції знаходився неподалік його автомобіля. На запитання поліцейських, чому він штовхав автомобіль на проїзній частині, ОСОБА_1 відповів, що автомобіль «заглох», чому заглох не знає, а так він справний і все працює. На відео також видно, що ОСОБА_1 пропонував поліцейським дати хабаря в розмірі 200 доларів США, щоб «розійтися». Після цього водієві було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», однак через те, що ОСОБА_1 продув у нього декілька разів, тест було зіпсовано. В зв`язку з цим водія ОСОБА_1 поліцейськими було доставлено до НП Центр терапії залежностей «Соціотерапія», де він в присутності лікаря-нарколога пройшов освідування на виявлення стану алкогольного сп`яніння. Від підписів на документах водій відмовився, сказав поліцейським надіслати постанову про адміністративне правопорушення на його адресу.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозапис працівників поліції є об`єктивним доказом, тобто таким, який в процесі доказування не встановлюється від людей і не залежить від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом є виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, у рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 року Верховний Суд зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. При цьому тимчасова несправність або відсутність певних деталей на транспортному засобі свідчить лише про певний технічний стан цього транспортного засобу.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Таким чином, ОСОБА_1 умисно виконував функції водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху, і як наслідок переміщення транспортного засобу у просторі.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, на думку апеляційного суду, є ніщо іншим як бажанням уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) скаржник не надав.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, іншими документами тощо.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і доводами ОСОБА_1 , який категорично заперечив свою вину у вчиненні правопорушення за обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і у постанові суду. Такі пояснення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, оскільки вони суперечать фактичним обставинам та повністю спростовуються дослідженими доказами по справі.

Відповідно до Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в МЮУ 11.11.2015 за № 1413/27858 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Посилання апелянта на недопустимість доказів, на які посилається суд першої інстанції в судовому рішенні, не заслуговують на увагу, оскільки всі докази у справі зібрані в порядку визначеному законом, вони не викликають сумнівів в їх достовірності і судом надано їм належну та обґрунтовану оцінку.

Таким чином, проведений медичний огляд ОСОБА_1 та складений на його підставі висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та підстави вважати його недійсним відсутні.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на необґрунтованість прийнятої у справі постанови щодо визнання апелянта винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав визнати обґрунтованими доводи скарги ОСОБА_1 , не погоджується з ними та розцінює їх лише як спосіб захисту.

Отже, у суду не виникає сумніву щодо доведеності "поза розумним сумнівом" вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наявності в його діях складу цього правопорушення, що виразилося у керуванні транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння.

При апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, як штраф з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, суд першої інстанції враховував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для його учасників.

Застосований судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Інші доводи апеляційної скарги безпідставні, не спростовують вірні висновки суду першої інстанції, з огляду на що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.130, ст.294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Стьоби Юрія Миколайовича залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Сопрун