Справа № 451/1723/21
Провадження № 3/451/1053/21
ПОСТАНОВА

іменем України

14 грудня 2021 року місто Радехів

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Патинок О.П. розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 1 Червоноградського РВП ГУНП України у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця Львівської області, громадянина України, не одруженого, середня освіта, працюючого в ПП «Експрес охорона 2», РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 зі слів раніше до адміністративної відповідальності притягувався до кримінальної ні,

за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 16.11.2021 року о 12 год. 11 хв. в с. Поздимир по вул.. Б. Хмельницького Червоноградського району Львівської області керував мотоциклом Іж-Юпітер. Від проходження огляду в законному порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів та мови, поведінка, що не відповідає обстановці, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання правопорушник ОСОБА_1 з`явився. Пояснив, що дійсно 16.11.2021 р. вживав алкогольні напої, права керування транспортними засобами у нього немає, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Свою вину у вчиненому визнав, просив суворо не карати.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суддя встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ, тобто органи Національної поліції (стаття 130 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

З цього слідує, що ОСОБА_1 16.11.2021 року о 12 год. 11 хв. в с. Поздимир по вул.. Б. Хмельницького Червоноградського району Львівської області керував мотоциклом Іж-Юпітер та являвся учасником дорожнього руху, а тому на нього, в частині прав та обов`язків поширюється дія вказаного закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 174621 від 16.11.2021 р. складеного поліцейським СРПП Відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області Годзінського І.І. вбачається, що ОСОБА_1 16.11.2021 року о 12 год. 11 хв. в с. Поздимир по вул.. Б. Хмельницького Червоноградського району Львівської області керував мотоциклом Іж-Юпітер. Від проходження огляду в законному порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів та мови, поведінка, що не відповідає обстановці, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

З оглянутого в ході розгляду справи відеозапису відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 16.11.2021 року керував транспортним засобом мотоциклом ЇЖ-Юпітер, оскільки останній порушив правила ПДР України,не зупинився на вимогу поліцейських здійснити зупинку, працівники поліції зупинили його та оскільки в нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду в законному порядку на стан алкогольного сп`яніння на прилад «Драгер» та в медичному закладі КНП Радехівська ЦРЛ відмовився (а.с. 1).

Згідно п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Водночас, процедура проведення, проходження та направлення водіїв транспортних засобів на огляд, зокрема щодо стану алкогольного сп`яніння визначена:

-Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту Інструкція);

- Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі по тексту Порядок).

Відтак відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є самостійним складом адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 Інструкції). Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції).

Відповідно до п.п. 6,7 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Як вбачається з матеріалів справи, та відеозапису з нагрудної відеокамери патрульних поліцейських, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медзакладі.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складено поліцейським правомірно і з дотриманням вказаних вище Інструкцій та Порядку, до якого також долучено диск з відеозаписом.

Крім того, факт вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення, підтверджується також:

- Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» (а.с.5);

- направленням ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції від 16.11.2021 р. (а.с.6);

- рапортом поліцейського СРПП І. Годзінського від 16.11.2021 р., з якого вбачається, що 16.11.2021 р. о 12 год. 11 хв. в ході патрулювання в с. Поздимир по вул.. Б. Хмельницького було виявлено транспортний засіб мотоцикл ЇЖ-Юпітер, який їхав з порушенням ПДР України. На вимогу працівників поліції, особа, яка керувала ним не зупинилася, ділі був зупинений шляхом переслідування. При зупинці транспортного засобу було встановлено, що таким керує ОСОБА_1 . При спілкуванні з водієм у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на алкотестері «Драгер» або проїхати в КНП Радехівську ЦРЛ, проте ОСОБА_2 відмовився від такого огляду. На водія було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП та постанову за ст. 122-2 КУпАП (а.с.4);

- довідками, начальника СРПП ВП №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області В. Заяць від 16.11.2021 р., про те, що ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ст.. 130 КУпАП не притягувався, посвідчення водія не отримував (а.с.8-9);

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАВ №481286 від 16.11.2021 р. за ч.2 ст. 126, ч.5 ст. 121 КУпАП (а.с.7).

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Водночас, згідно абзацу 3 п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст.121, ч. 4 ст.122, ст. 1222, ч. 3 ст.123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Санкцією ч. 1ст. 130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» №2344-III від 05.04.2001 передбачено, що водій-особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Згідно з п.1.10 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМ України №1306 від 10.10.2001 водій -особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною, а ч.2 ст.33 КУпАП не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за адміністративне правопорушення, зокрема, за ч.2 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

З огляду на наведене суддя вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, розмір якого згідно з положеннями ст.4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011№ 3674-VI, становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, відповідно до протоколу серії ААБ №174673 від 16.11.2021 ОСОБА_1 16.11.2021 року о 12 год. 11 хв. в с. Поздимир по вул.. Б. Хмельницького Червоноградського району Львівської області керував мотоциклом Іж-Юпітер та на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою жезла, не зупинився, згодом був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі Рено Дастер д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Б.Хмельницького, чим порушив п.2.4. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 122-2 КУпАП.

Так, відповідальність за ст. 122-2 КУпАП передбачена за невиконання водіями вимог про зупинку.

Згідно протоколу серії ААБ №174673 від 16.11.2021р. дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 122-2 КУпАП, проте судом встановлено, що кваліфікація дій останнього проведена неправильно, оскільки вказана стаття місить дві частини з різним складом адміністративного правопорушення.

Разом з тим, у КУпАП, відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Рішенням Конституційного Суду України від 26травня 2015року №5-рп/2015у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачени хстаттею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-2 КУпАП слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, розмір якого згідно з положеннями ст.4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011№ 3674-VI, становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 9, 23, 33, 34, 40-1, ч.1,2 ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП, та керуючись ст.ст. 245, 251, 247, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн..

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.122-2 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Роз`яснити ОСОБА_1 що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців, що обчислюється з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області, прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено.

СуддяО. П. Патинок