Справа № 466/6632/21
Провадження № 3/456/2226/2021
ПОСТАНОВА

іменем України

23 вересня 2021 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бораковський В. М. , секретар судового засідання Нечипір А.С. за участю прокурора Стрийської окружної прокуратури Гаврилів Л.М., розглянувши матеріали про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, які надійшли від Шевченківського районного суду Львівської області складені Управлінням стратегічних розслідувань у Львівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , працюючої адміністратором відділу з надання адміністративних послуг Стрийської районної державної адміністрації Львівської області,

за частиною 1 ст. 172-6 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 , працюючи адміністратором відділу з надання адміністративних послуг Стрийської районної державної адміністрації Львівської області, будучи відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, а саме 05.04.2021 об 11 год. 10 хв., без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У суд ОСОБА_1 не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Прокурор протокол підтримала.

Заслухавши думку прокурора, вивчивши заяву особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить такого висновку.

Стаття 68 Конституції України визначає, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до частини 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» (14 жовтня 2014 року № 1700-VII) особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Пунктом 5 частини 1 ст. 12 Закону передбачено право Національного агентства з метою виконання покладених на нього повноважень приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 року №3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 р. за №959/29089), суб`єкти декларування подають декларації відповідно до статті 45 Закону з додержанням таких вимог: щорічна декларація подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 ст. 172-6 КУпАП, доведена:

протоколом №498 від 21.07.2021, в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (а.с.2-6);

повідомленням Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а.с.12);

послідовністю дій користувача «Єдиногодержавного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (а.с.13-14), які підтверджують дату та час подання ОСОБА_1 декларації 05.04.2021;

повідомленням на адресу Департаменту стратегічних розслідувань НП України, який підтверджує дату отримання уповноваженим органом на складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, відомостей стосовно ОСОБА_1 (а.с.17);

розпорядженням №213К від 15.10.2014, попередженням, розпорядженням №226К від 30.09.2015, наказом №120К від 26.07.2019, які підтверджують факт зайняття ОСОБА_1 відповідної посади (а.с.18, 19, 20, 21).

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності дані докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, суд доходить переконання, що ОСОБА_1 несвоєчасно подано без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тому її дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 172-6 КУпАП.

При вирішенні питання про строки накладення адміністративного стягнення, суд бере до уваги досліджені матеріали справи, в яких достовірно встановлено, що корупційне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , виявлено компетентним органом 08.04.2021 (перші зафіксовані дані, отримані компетентним органом, які свідчать про вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а.с. 12).

Відповідно до частини 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчиненого нею правопорушення; ступінь її вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 ст. 172-6 КУпАП, яка доведена повністю; та доходить переконання, що стосовно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу. Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 ст. 172-6 КУпАП України, і накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одну тисячу триста шістдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Cуддя В. М. Бораковський