Справа № 587/1524/21
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2021 року суддя Сумського районного суду Сумської області Черних О.М., розглянувши матеріали які надійшли від відділення поліції № 4 (с. Суми) Сумського РУП ГУ НП України в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Степанівка Сумського району, Сумської області, непрацюючої, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 ,паспорт НОМЕР_1 , виданий Сумським РВ УМВС України в Сумській області 25.05.2009 року,
за ч. 1 ст. 184 КУпАП,-
06.08.2021 року до Сумського районного суду Сумської області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Об`єктивна сторона складу правопорушення це система передбачених адміністративно-правовою нормою ознак, що характеризують зовнішню сторону проступку; протиправне діяння (бездіяльність); шкідливі наслідки діяння; причинний зв`язок між діянням (бездіяльністю) та наслідками.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 683078 від 03.08.2021 року встановлено, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання обов`язків, передбачених законодавством України щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2009 року народження, який 29.07.2020 року близько 17-30 годин в с. Старе Село по вул. Гірна в громадському місці образливо чіплявся в адресу неповнолітнього ОСОБА_3 , 2011 року народження, штовхаючи дитину в область живота та бедра, чим своїми діям дитина порушила громадський порядок і спокій громадян.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину категорично не визнала та суду пояснила, що протокол про адміністративне правопорушення був складений на суб`єктивній оцінці інспектора Лисенко В.П., яка не звертала увагу на її пояснення, і не опитувала учасників, якій дійсно бачили цю подію.
Жодних доказів, які б спростовували пояснення ОСОБА_1 , а натомість і тих щоб підтверджували вину ОСОБА_1 суду не надано. Крім того, як вбачається з наданих ОСОБА_1 матеріалів, її син ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , виключно позитивно характеризується за місцем основного та додаткового навчань.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загально правовому і процесуальному значеннях. Як загально-правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об`єктивне правоположення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і ЄСПЛ, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.
А тому, керуючись ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя,-
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О.М.Черних