ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2021 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Лях М.Ю., розглянувши матеріал, який надійшов з ХРУП №1 ГУНП в Х/о про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої у бюро машинобудування, адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 12.10.2021 серії ВАБ №709490, ОСОБА_1 неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вчинив фізичне насилля відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_2 , що порушує ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства». Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

ОСОБА_1 через канцелярію подала клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, в обгрунутвання зазначила, що матеріали справи містять неоднозначні свідчення свідків, крім того, працівниками поліції не зібрано додаткових фактичних матеріалів згідно вимог п. 4 ст. 278 КУпАП у якості доказів (згідно ст. 251 КУпАП), що встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Також, вказаний протокол має некоректні та необґрунтовані формулюванням, в протоколі вказано щодо безпідставності порушення ст. 12 Закону України «Про охорону здоров`я», однак доказів цього не надано, крім того, в протоколі відсутній час вчинення правопорушення та прізвища, адрес свідків і потерпілих. З урахуванням вищевикладеного ОСОБА_1 вважає, що матеріали справи в сукупності унеможливлюють її розгляд та не мають належного їх оформлення, тому що відсутні усі обставини щодо складу адміністративного правопорушення, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Так, ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП, відповідальність за якою настає в разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцію, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, в якості доказів вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 709490 від 12.10.2021 року додано копію її паспорта, її пояснення, копію паспорта ОСОБА_2 , його пояснення, пояснення ОСОБА_5 , пояснення ОСОБА_6 , пояснення ОСОБА_7 .Ю ОСОБА_8 .

З огляду на розбіжності у вищезазначених показах судом вбачається неможливим одностайно прийти до твердження про заподіяння фізичного насильства малолітнім Арсенію та ОСОБА_9 .

Виходячи з вищезазначеного, жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП матеріали справи не містять.

Таким чином, сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє спростувати сумніви у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про ухилення ОСОБА_1 виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх неповнолітніх дітей.

Так, ЄСПЛ у справі "Карелін проти Росії" дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, керуючись ст. ст. 184 ч. 1, 221, 283, 284, 285, 287-289, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя М.Ю. Лях