Справа № 504/2327/21
Номер провадження 3/504/1169/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2021смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Аблова Ю.Ю. розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених, ст.ст. 124, 122-4. Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2020 року до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП (протокол Серії ААБ№142272) та адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (протокол Серії ААБ№142271).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказані матеріали були розподілені судді Абловій Ю.Ю.

Постановою суду від 21 липня 2021 року матеріали № 504/2330/21 (провадження №3/504/1171/21) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та матеріали № 504/2327/21 (провадження №3/504/1169/21) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП - об`єднано в одне провадження. Об`єднаному провадженню присвоєно номер 504/2327/21 (провадження №3/504/1169/21).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№ 142271 від 09 червня 2021 року вбачається, що 01 червня 2021 року о 18 год. 00 хв. в Одеській області, перехресті а/д М-14 «Одеса-Мелітополь» 21 км. - вул. Старокиївське шосе, 21 водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Ford Transit» д/н НОМЕР_1 перед поворотом ліворуч на нерегульованому перехресті не надав дорогу зустрічному автомобілю «Mercedes-Benz 313 cdi» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого останній скоїв виїзд на зустрічну смугу уникаючи зіткнення, де скоїв зіткнення де скоїв зіткнення з автомобілем «Ford Transit» д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , який скоїв зіткнення з попутним автомобілем «Mazda 6» д/н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

А згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№ 142272 від 09 червня 2021 року вбачається, що 01 червня 2021 року о 18 год. 00 хв. в Одеській області, а/д М-14 «Одеса-Мелітополь» 21 км. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Ford Transit» д/н НОМЕР_1 будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди місце пригоди залишив.

За таких обставин, в результаті дорожньо-транспортної події особа, що притягується до адміністративної відповідальності порушила п. 10.1, 16.13, 2.3 «б» «Правил дорожнього руху» України, за що відповідальність передбачена за ст.124 КУпАП та п. 2.10 «Правил дорожнього руху» України, за що відповідальність передбачена за ст.122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Його представник адвокат Вертипорох Олександр Миколайович не заперечував проти залучення до матеріалів справи висновок експерта № 21-3921 автотехнічної експертизи обставин ДТП, разом з тим повідомив, що з даним висновком вони не згодні.

Також у судове засідання з`явився інший учасник ДТП ОСОБА_2 та його представник адвокат Берлізов Євген Валерійович, які повідомили, що за подіями ДТП, яка відбулась 09.06.2021 року відносно ОСОБА_2 також було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.. 124 КУпАП. Однак постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 20.09.2021 року закрито провадження відносно ОСОБА_2 за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підставі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Диспозицією ст.124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

А статтею 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

При ухвалені постанови, суд бере до уваги п.26 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 та ст.122-4 КУпАП може бути будь-яка особа, яка безпосередньо бере участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення «Правил дорожнього руху» України..

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Виходячи з представлених суду матеріалів справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема: даними протоколів про адміністративне правопорушення серії ААБ№ 142271 та серії ААБ№ 142272 від 09 червня 2021 року, які складені у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містять необхідні у них відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративних правопорушень; даними схем наслідків ДТП, яка сталася 01.06.2021 року, якою зафіксовано обстановку місця події та пошкодження транспортного засобу, письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, рапортом працівника поліції та оглянутим відео файлом.

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Окрім того в матеріалах справи міститься висновок експерта № 21-3921 автотехнічної експертизи обставин ДТП за участю автомобіля «Mercedes-Benz 313 cdi» д/н НОМЕР_2 та автомобіля «Ford Transit» д/н НОМЕР_1 складений 11 серпня 2021 року судовим експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Павленко А.В. в якому зазначено, що наявність технічної можливості у водія автомобіля «FORD TRANSIT», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , запобігти даної події, дозволяє прийти до висновку про те, що в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди його дії не відповідали вимогам п. 10.1, п. 16.13 ч. 1 Правил дорожнього руху України, створили достатні умови для настання дорожньо-транспортної пригоди, та з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з настанням даної пригоди.

Експертне дослідження виконано спеціалістом, який має належні повноваження і кваліфікацію та якого попереджено про кримінальну відповідальність, тому відсутні підстави сумніватись в його об`єктивності.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП - порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів та залишення місця дорожньо-транспортної пригоди до якої він причетний.

Проте, адміністративне правопорушення було вчинено 09 червня 2021 року, тобто з моменту вчинення правопорушення пройшло більш ніж три місяці, а тому справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 38 КУпАП.

Статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Так, з положень статті 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в порушенні провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.

Виходячи зі змісту статті 38 КУпАП «Строки накладення адміністративного стягнення», таке стягнення накладається лише на винну особу. Відповідно, ця норма (можливість застосування строків накладення адміністративного стягнення) повинна застосовуватись лише у випадку встановлення вини особи у вчиненні правопорушення.

Тим більше, за своєю правовою природою звільнення від відповідальності у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою обставиною.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) підтверджує цю правову позицію, згідно з якою «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення».

З точки зору матеріального (сутнісного) підходу реабілітуючими визнаються обставини, за яких особа вважається непричетною до адміністративного правопорушення (у зв`язку із чим відновлюються її добре ім`я, репутація), а нереабілітуючими обставини, за яких має місце винуватість особи, але через передбачені законом обставини вона звільняється від адміністративної відповідальності.

Поділ підстав закриття провадження на реабілітуючі і нереабілітуючі має, насамперед, практичне значення щодо наслідків такої форми закінчення провадження у справі. Визнання обставини реабілітуючою / нереабілітуючою впливає на права та інтереси особи, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення.

Крім того, стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати низку обставин, в тому числі чи винна особа в його вчиненні.

Водночас стаття 284 КУпАП не містить обмежень при винесенні постанови про закриття справи встановити вину особи.

Згідно пункту 7 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю після закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Оскільки на ОСОБА_1 не може бути накладено адміністративне стягнення відповідно до ст. 38 КУпАП на момент розгляду даного адміністративного матеріалу, то він підлягає звільненню від сплати судового збору, так як відповідно до ст. 40-1 КУпАП cудовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ПДР України, Законом України «Про судовий збір»,ст.ст. 27, 38, 40-1,122-4, 124, 247, 283, 284 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП закрити, з підстав викладених у мотивувальній частині постанови суду.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Повний текст постанови складено 21 вересня 2021 року.

Суддя Ю. Ю. Аблова