Справа № 703/3999/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця, РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, -

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 19 листопада 2021 року близько 18 години 15 хвилин по вул. Соборній в м. Смілі, керуючи автомобілем «БМВ 520», реєстраційний № НОМЕР_2 , на дорозі з двостороннім рухом, яка має дві смуги руху в одному напрямку, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Форд», реєстраційний № НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному напрямку, чим порушив п. 11.4 ПДР України. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засіданні не з`явився, в направлених на адресу суду поясненнях просив розглянути справу за його відсутності за наявними письмовими матеріалами. Зазначив, що причиною ДТП стало те, що він був засліплений світлом від фар зустрічних автомобілів. Свою вину у вчинення ДТП визнав повністю, щиро розкаявся і зобов`язався в подальшому бути уважнішим та не допускати порушень правил дорожнього руху. Просив врахувати, що він жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, вказане ДТП не спричинило значних наслідків, жодна людина не постраждала, автомобілі отримали незначні пошкодження. Крім того, вказав, що автомобіль, яким він керував, є застрахованим, а тому збитки водію автомобіля «Форд» будуть відшкодовані страховою компанією. З урахуванням наведеного просив звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю скоєного правопорушення в порядку ст. 22 КУпАП.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. 11.4 ПДР, як зазначено в протоколі. Тому розглядаючи дану справу, суд вирішує питання щодо винуватості ОСОБА_1 у межах порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 11.4 ПДР України на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Крім визнання своєї вини винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 154982 від 19 листопада 2021 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Дослідивши докази, оцінивши їх у відповідності до ст. 252 КУпАП, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п. 11.4 ПДР України, за що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Щодо звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю діяння, то суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У КУпАП відсутня норма, яка б передбачала можливість накладення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом.

Натомість, ст. 22 КУпАП надає можливість органу (посадовій особі), уповноваженій вирішувати справу, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Міністерство юстиції України листом № 8887/4408-33-18/11.2.2 від 06.03.2018 року «Щодо надання роз`яснення поняття малозначності вчиненого правопорушення» роз`яснює, що чинними нормами КУпАП не визначається поняття малозначності вчиненого правопорушення та виключного переліку діянь, які можуть вважатися малозначними. Орган (посадова особа), уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення, звільняє правопорушника від адміністративної відповідальності в кожному випадку окремо, зважаючи на характер вчинюваного діяння та обставини справи.

ОСОБА_1 вважає, що вчинене ним діяння є малозначним з урахуванням того, що вчинене ним ДТП не спричинило значних наслідків, жодна людина не постраждала, збитки потерпілій стороні будуть відшкодовані страховою компанією.

Суд не погоджується з таким твердженням особи, яка притягується до адімністративної відповідальності.

Так, статтею 2 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається, що право кожного на життя охороняється законом.

Тобто, позитивним обов`язком держави зробити все для того, щоб людське життя перебувало у безпеці.

Правила дорожнього руху встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України з метою дотримання, в першу чергу, прав громадян на безпечне життя.

ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з іншим транспортним засобом, а тому таке правопорушення не може бути визнане малозначним.

Крім того, не є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності і посилання ОСОБА_4 на те, що його цивільно-правова відповідальність застрахована.

Обов`язок особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду закріплений на законодавчому рівні.

У даному випадку, уклавши договір страхування цивільно-правової відповідальності, страховик взяв на себе обов`язок у межах страхової суми відповідати за шкоду, завдану страхувальником іншій особі внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Будь-яких інших доказів, з яких можливо б було встановити, що адміністративне стягнення становитиме для нього надмірний тягар, ОСОБА_1 не надано.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з підстав малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, оскільки його наслідки представляють суспільну небезпеку, здатні завдати значної шкоди суспільним, правам та свободам інших осіб.

Враховуючи обставини вчинення адміністративного правопорушення, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., та вважає, що таке стягнення є доцільним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Відтак, із ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 454,00 грн., оскільки судом не встановлено підстав для звільнення його від сплати цього збору.

Керуючись ст. 9, 23, 40-1, 124, 252, 283-285, 294 КУпАП, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл. 21081300, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA0023001 код класифікації: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя І.Я. Биченко