ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2021 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Панченко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21.10.2021 серії ДПР18 № 081711, ОСОБА_1 , 07.10.2021 о 16-00 год., у м. Житомирі по вул. Короленка, 86, керуючи транспортним засобом «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що того дня, він, впевнившись в безпечності маневру, виїхав з парковки та поїхав. У цей час, незнайому йому жінка почала кричати та вимагати зупинитись, на питання "що сталось?", вона відповіла, що я вдарив її автомобіль. Однак, дорожньо-транспортної пригоди не відбулось, вона не зафіксована поліцією, схема не складена, заміри не проводились, а його поліцейські відпустили.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що у дату, час і місці вказаних у протоколі, він бачив, як жінка кричала : - «Стій! Стій! Куди їдеш?». Остання вважала, що водій ОСОБА_1 зацепив її транспортний засіб. В подальшому приїхала поліція, напротязі години розбирались і потім відпустили ОСОБА_1 .

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пунктом 2.10.а) Правил дорожнього руху передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно з вимогами ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Судова практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність суду оцінювати кожний доказ на його належність, допустимість і достатність. Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом (рішення у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії»).

Пояснення водія ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 суперечать протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, рапортом поліції та письмовими поясненнями ОСОБА_3 підтверджується, що ОСОБА_1 зупинився та місце дорожньо-транспортної пригоди не залишав, доки йому не дозволили це зробити працівники поліції.

За таких обставин, доказів порушення ОСОБА_1 п. 2.10 А) Правил дорожнього руху матеріали справи не містять.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки під час судового розгляду обов`язкові елементи складу правопорушення, передбаченого 122-4 КУпАП порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 , не доведені поза розумним сумнівом належними, достатніми і допустимими доказами, тому суд приходить до висновку, що в його діях відсутній склад інкримінованого йому правопорушення, а тому необхідно закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г. В. Панченко