НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

21 вересня 2021 року Справа № 322/795/21 (Провадження № 3/322/344/21)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду 03.09.2021 з відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, за ч.1 ст.173-2 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

встановив:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 2 серпня 2021 року серії ВАБ №597593, який міститься в матеріалах цієї справи, 02.08.2021 о 09:00 ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт Новомиколаївка, вул. Центральна, поблизу парку "Шевченка" вчинив домашнє насильство щодо колишньої дружини ОСОБА_2 , в ході чого висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим міг завдати шкоду психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На підтвердження цих обставин надано протокол про адміністративне правопорушення від 02.08.2021 серії ВАБ №597593 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, реєстрація події в ЄО, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і потерпілої ОСОБА_2 , форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав частково. Пояснив, що разом з колишньою дружиною ОСОБА_2 вони мають спільну дитину сина ОСОБА_3 . 02.08.2021 він зранку був в смт Новомиколаївка. В той час ОСОБА_2 зателефонувала йому і поросила, щоб він погуляв і з сином. ОСОБА_1 відповів, що знаходиться в смт Новомиколаївка і якщо у неї є бажання, то сина може передати там. Зустрілися вони з ОСОБА_2 в громадському місці, поблизу парку «Шевченка», остання одразу завела бесіду щодо грошей для покупки одягу сину. Оскільки ОСОБА_2 подала заяву про стягнення з нього аліментів, дитину здала в інтернат, її вимоги про гроші його обурили, до того ж на той момент він був на підпитку. Через вказану ситуацію у них виникла сварка під час якої він дійсно нецензурно висловлювався на адресу колишньої дружини, однак не погрожував їй ані фізичною розправою, ані будь-яким іншим способом. Вважає, що ОСОБА_2 в якісь мірі спровокувала його на таку поведінку. Жодного умислу на завдання їй психологічного насильства він не мав.

Письмові пояснення ОСОБА_1 за винятком окремих деталей в цілому співпадають з його показаннями наданими в судовому засіданні.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася про час і місце розгляду справи була сповіщена належним чином. Причини неявки не повідомила, будь-яких клопотань чи заяв не надала.

В письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначено, що ОСОБА_1 протягом останніх років влаштовує з нею конфлікти. Не дає жити особистим життям. Часто телефонує на її особистий телефон у алкогольному стані, вчиняє сварки. 02.08.2021 о 9-00 годині ОСОБА_1 вчинив з нею сварку: виражався нецензурною лайкою, це її образило, оскільки події відбувалися в парку. Сварку чули місцеві мешканці. Її колишній чоловік завдав їй психологічної шкоди.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з наступного.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

ОСОБА_1 свою вину визнав частково, а саме визнав факт нецензурних висловлювань в бік колишньої дружини.

Зі змісту пояснень ОСОБА_2 не випливає, що через дії ОСОБА_1 вона мала побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, що їй було спричинено емоційну невпевненість, нездатність захистити себе. З пояснень не можливо встановити, у чому саме полягало завдання психологічної шкоди її здоров`ю (чи то влаштування сварок ОСОБА_1 протягом останніх років, або ж конкретний випадок сварки 02.08.2021), якими є наслідки, якщо вважати, що шкода психологічному здоров`ю все ж таки була завдана (при тому, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінувалося можливість завдання такої шкоди, а не безпосередньо її завдання).

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують факти влаштування конфліктів ОСОБА_1 до 02.08.2021, до того ж останньому інкримінується вчинення неправомірних дій саме о 09-00 год 02.08.2021.

Отже, беззаперечним є факт того, що 02.08.2021 близько 09-00 год між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 сталася сварка під час якої останній виражався нецензурно в бік колишньої дружини. Причини виникнення сварки встановити неможливо оскільки в цій частині показання ОСОБА_1 суперечать письмовим поясненням ОСОБА_4 , а інші докази окрім пояснень сторін в матеріалах справи відсутні. При цьому кожна сторона суб`єктивно зацікавлена не визнавати обставини, які зазначає протилежна. На переконання судді випадкова образа - не є психологічним насильством. Насильство це свідома поведінка, використання власної переваги й контроль жертви, чого не мало місце в ситуації, яка сталася о 09-00 год 02.08.2021.

Окремо слід зазначити, що обов`язковим елементом суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, є умисел.

За змістом ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З положень ч.3 ст.62 Конституції України випливає, що рішення суду (в контексті обвинувачення) не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Отже, навіть якщо погодитись з доводами ОСОБА_2 , що їй дійсно було заподіяно психологічну шкоду, наявні у справі докази не спростовують доводів ОСОБА_1 про відсутність у нього умислу на застосування насильства будь-якого характеру щодо ОСОБА_2 , що в свою чергу виключає суб`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП в його діях.

З огляду на вказане суддя дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.221, 247, 283-285, 294 КУпАП, суддя

постановив:

закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов