Справа №345/3426/21
Провадження № 3/345/914/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2021 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., з участю захисника адвоката Німака М.Я., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителяс. АДРЕСА_1 , не працює, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

На розгляд до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 460493 від 26.07.2021, в якому зазначено, що ОСОБА_1 26.07.2021 р. о 15 год. 10 хв. вм. Тлумач, по площі Данила Галицького, 1 керував транспортним засобом марки «VolkswagenTransporter» д.н.з. НОМЕР_2 стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора«ALCOTEST 6810», що підтверджується тестом № 1563 від 26.07.2021 року, результати огляду становлять 0,55‰ проміле.Своїми ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 аПДР.

Вперше розгляд справи було призначено на 26.08.2021 р. Цього дня захисник ознайомився з матеріалами справи і отримав копії необхідних йому документів та подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю формування правової позиції.

02.09.2021 р. ОСОБА_1 не прибув в судове засідання. Цього дня свою позицію по даній справі висловив захисник, який вважає, що в діях його підзахисного нема складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Він не оспорив того, що ОСОБА_1 26.07.2021 р. в м. Тлумач керував автомобілем, проте, вважає результати огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «ALCOTEST 6810» є необ`єктивними і сумнівними, адже газоаналізатор має певну похибку. Письмові пояснення ОСОБА_1 , які долучені до протоколу, написані рукою самого поліцейського, і їхній зміст не відображає істинної позиції його підзахисного, який насправді не погоджувався з результатами проведеного на місці зупинки автомобіля огляду на стан сп`яніння і був готовий проїхати в медичний заклад. На відеозаписі, долученому до протоколу не в повному обсязі зафіксовано процес спілкування працівників поліції з водієм ОСОБА_1 . Окрім того, працівники поліції не залучили свідків для проведення огляду на стан сп`яніння.

Окрім того, захисник заявив клопотання про витребування від поліції документів, якіб підтверджували, що газоаналізатор «ALCOTEST 6810», яким проводився огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , пройшов чергову повірку і має відповідне свідоцтво та сертифікат.

В судове засідання 16.09.2021 р. ОСОБА_1 повторно не прибув через зайнятість на роботі. Проте, його захисник подав письмове клопотання, в якому зазначив позицію його підзахисного. Згідно цієї позиції ОСОБА_1 заперечує свою вину у вчиненні адмінправопорушення, яке ставиться йому у вину. Він не заперечує того, що 26.07.2021 р. керував автомобілем, проте, стверджує, що в стані сп`яніння не перебував, адже алкогольних напоїв не вживав. Він категорично не погоджувався з результатами проведеного на місці зупинки огляду на стан сп`яніння і бажав проїхати в медичний заклад. Проте, працівники поліції морально на нього тиснули і погрожували забрати автомобіль на арешт майданчик. Через це він був у вкрай схвильованому стані і вимушений був погодитись результатом огляду на стан сп`яніння на місці зупинки.

Заслухавши позицію захисника, дослідивши докази, які долучені до протоколу (в т.ч. і відеофайли), приходжу до наступних висновків.

У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями п. 27 Постанови пленуму ВСУ від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам роз`яснено, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на визначення стану сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП. Так, згідно частин 2 і 3 ст. 266 КУпАП, огляд водіяна стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Отже, згідно вказаної норми закону, водій транспортного засобу має право вибору де проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, чи в закладі охорони здоров`я. В свою чергу поліцейський повинен спершу запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а у випадку небажання водія проходити такий огляд чи незгоди водія з результатами такого огляду, запропонувати проїхати в найближчий заклад охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

ОСОБА_1 не оспорює той факт, що 26.07.2021 р. о 15 год. 10 хв. в м. Тлумач він кермував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter».

Як зафіксовано на відеозаписі, який міститься на долученому до протоколу диску (а.с. 8), за пропозицією працівників поліції ОСОБА_1 продув газоаналізатор, який видав результат 0,55 ‰ проміле. Це ж підтверджується і роздруківкою (а.с. 1) Проте, як на місці зупинки транспортного засобу, так і під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 категорично не погодився з такими результатами.

Така позиція водія зобов`язувала працівників поліції запропонувати водієві пройти альтернативний огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також забезпечити доставку водія в такий заклад охорони здоров`я.

Проте, працівники поліції не виконали цих вимог законодавства, адже, як зафіксовано на відеозаписі, після висловлення водієм ОСОБА_1 бажання пройти альтернативний огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, працівник поліції не супроводжує водія в найближчий заклад охорони здоров`я, а зазначає, що автомобіль буде поміщений на арештмайданчик. Очевидно, що такі безпідставні слова працівника поліції змусили водія ОСОБА_1 змінити свою позицію і в подальшому погодитись з результатом, який видав газоаналізатор на місці зупинки автомобіля.

На думку суду такі «погрози» з боку працівників поліції щодо поміщення автомобіля на арештмайданчик були зайвими і безумовно вплинули на зміну водієм своєї позиції.

Окрім того, суд зауважує, що відеофайл є очевидно змонтованим, адже перед тим як зафіксована згода водія ОСОБА_1 з результатами огляду на місці події, відеозапис зупиняється на невизначений час. Ймовірно в цей період часу працівники поліції повідомляли водію ОСОБА_1 якусь інформацію, яка вимусила водія змінити свою позицію і погодитись з результатами проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів.

Такі дії працівників поліції суд розцінює як провокативні і спрямовані на заплутування особи, відносно якої складено протокол, та змушування сказати слова, які їм вигідні. При цьому відеозапис обривається на тому місці, де ОСОБА_1 вже вимушено погоджується з результатами огляду сп`яніння ні місці зупинки транспортного засобу. Незрозумілим є небажання працівників поліції продовжити подальшу фіксацію спілкування з ОСОБА_1 в тому числі і процесу складання протоколу про адміністративне правопорушення та роз`яснення водієві його прав.

Також суд зауважує, що матеріали справи не містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння у відповідний заклад охорони здоров`я. Ця обставина також свідчить про невиконання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП щодо порядку проходження водієм огляду на визначення стану сп`яніння.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним.

Щодо рапорта інспектора СРПП Я.Дужик (а.с. 6), то цей документ не можливо розцінювати як окремий доказ на підтвердження вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже він складений тим же поліцейським, що і протокол про адмінправопорушення, в ньому викладені такі ж дані, як і в протоколі.

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх, допустимих і переконливих доказів того, що водій ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану сп`яніння у порядку, визначеному ст. 266 КУпАП, то, вважаю, що ОСОБА_1 не порушував вимоги Правил дорожнього руху і в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Тому провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 130, 247, 266, 283-287 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: