Справа № 211/5338/21
Провадження № 3/211/2097/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 листопада 2021 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Середня Н.Г., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції у місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за частиною 1 статті 130 КУпАП,

за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Морозова Є.Є.,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 08 серпня 2021 року о 11-42 годині в Дніпропетровській області, м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Військове містечко-33, навпроти буд. 15, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Mazda 6 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, в присутності двох свідків відмовилась.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адмінстративного правопорушення не визнала, суду пояснила, що 07.08.2021 року сім"єю з дітьми та друзями були на дачі. 08.08.2021 вона з подругами поїхали до магазину придбати продукти харчування для дітей та були зупинені працівниками поліції. Вона алкогольне не вживала, правил дорожнього руху не порушувала. Про те, що наслідком розгляду цього протоколу може бути таке ж покарання, як при керуванні автомобілем у нетверезому стані, їй не роз"яснили, тому вона погодилась відмовитись від проходження перевірки на вживання алкоголю.

Захисник Морозов Є.Є. заявив клопотання про закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення , що допущені працівниками патрульної поліції, відсутність доказів вини ОСОБА_1 та покази свідків. Зазначив, що працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб, візуальний огляд водія на наявність ознак алкогольного сп"яніння не проводився, ознаки не були перелічені ні ОСОБА_1 , ні свідкам. ОСОБА_1 не запропонували пройти огляд в медичному закладі, а лише на місці. Поліцейські не роз"яснили ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан сп"яніння. З відеозаписів вбачається, що патрульний відводив ОСОБА_1 в бік, при цьому звукозапис не здійснювався. Пояснення свідків відібрані співробітниками поліції з грубим порушенням КУпАП, не містять відомостей за якими документами встановено їх особу, пояснення складені на завчасно підготовлених бланках, які є шаблонними та були заповнені і підписані ще до моменту відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп"яніння, що підтверджується відеозаписами. Надані диски з відеозаписами не зазначені як докази в протоколі, тому не можуть бути належним доказом вини. Крім того, ОСОБА_1 не була відсторонена від керування транспортним засобом, що також підтверджує незаконність складення протоколу про адмінеістративне правопорушення.

Вислухавши ОСОБА_1 , захисника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до настпуних висновків.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. №14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII, чітко визначені підстави, межі та спосіб обмеження вільного пересування громадян. Так, у статті 35 цього Закону встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби, поінформувавши водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки.

Так, з рапорту інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпопетовській області Збарах Є.В. вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено згідно статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII. Однак ні рапорт, ні будь-які інші матеріали не містять відомостей про те, які ж саме причини зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , у той час, як стаття 35 Закону, на який послався поліцейський містить цілий ряд причин.

Відповідно до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Крім того, підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому «Інструкція»).

За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Відмова особи від проходження огляду на стані сп`яніння повинна бути чіткою, зрозумілою, такою, яка не викликає сумнівів чи неоднозначного її тлумачення, та яка не залежить від будь-яких зовнішніх факторів, у тому числі і дій чи намірів інших осіб.

Застосовуючи до справ про адміністративні правопорушення принципи кримінального провадження поліцейські, відповідно до вимог ст.20 КПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинні були детально проінформувати ОСОБА_1 про сутність висунутої ними вимоги, порядок вчинення певних процесуальних дій та наслідки, які можуть для неї настати як у випадку проходження, так і у випадку відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Лише при наявності усіх зазначених обставин поліцейський може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, що вчинене у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Суддя ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Так, в порушення вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395, поліцейським не інформовано водія про ознаки, які свідчать про перебування останнього в стані сп`яніння, такі ознаки взагалі не перевірялись, про оцізнаки не були поінформовані свідки. Ці обставини підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Наслідки, які можуть для неї настати як у випадку проходження, так і у випадку відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, водію не роз`яснювались.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення (пункт 7 Інструкції).

Разом з тим, пройти медичний огляд в медичному закладі ОСОБА_1 не було запропоновано, що підтвердили допитані свідки.

Зазначені вище обставини вказують на істотні порушення працівниками поліції процедури проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Крім того, наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року № 100 затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них».

Згідно п. 3.3. вказаного Наказу нагрудна відеокамера повинна активуватись працівником патрульної поліції та знаходитись в режимі відео зйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при арешті або затриманні особи, при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

В пункті 3.5. зазначається, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Аналіз даних правових норм підзаконного правового акту вказує на те, що працівник поліції під час спілкування або іншому безпосередньому контакті із особою повинен проводити безперервний відеозапис.

Під час перегляду відеозапису, яке долучено до матеріалів справи, судом встановлено, що відеозапис містить на диску кілька частин, при цьому має місце спілкування з ОСОБА_1 , коли відключається звук , патрульний відводить ОСОБА_1 у бік та про щось із нею розмовляє. Відеозапис не є безперервним.

Крім того, протокол про адмінстративне правопорушення не містить посилань про технічні засоби, якими було здійснено фіксацію правопорушення.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Така постанова повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, крім іншого, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року в рамках справи № 524/5536/17, адміністративне провадження №К/9901/1403/17 зроблено правовий висновок, що відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка має бути підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

При незгоді правопорушника з протоколом і запереченні вини, суд повинен ретельно перевіряти всі доводи й докази у справі.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що ц2є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Ураховуючи викладене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні належні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 247, 130 КпАП України, -

постановив:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя Н. Г. Середня