печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2021 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С.В., за участю секретаря Галаган Г.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, що надійшли з Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , голови Державної служби статистики України, громадянина України,

- за ч.2 ст.212-3 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20.09.2021 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшла заява ОСОБА_2 щодо порушення Державною службою статистики України вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Під час перевірки за заявою потерпілої встановлено, що 29.04.2021 на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» потерпіла звернулася до Державної служби статистики України із запитом на інформацію щодо надання фінансової звітності підприємств.

Листом Державної служби статистики України від 18.05.2021 № 15.1.3-22/629Пі-21 за підписом голови Державної служби статистики України ОСОБА_1 потерпілій не надано запитувану інформацію та роз`яснено вимоги Закону України «Про державну статистику» і норми європейського законодавства у сфері статистики.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації».

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом (ч.4 ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

За змістом ч.5 ст.24 Закону України «Про державну статистику» порядок і умови надання фізичним та юридичним особам статистичної інформації за запитами визначається законами України «Про доступ до публічної інформації», «Про інформацію» та цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» фінансова звітність підприємств не становить комерційної таємниці, не є конфіденційною інформацією та не належить до інформації з обмеженим доступом, крім випадків, передбачених законом. На фінансову звітність не розповсюджується заборона щодо поширення статистичної інформації. Підприємства зобов`язані надавати копії фінансової звітності та консолідованої фінансової звітності за запитом юридичних та фізичних осіб у порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Згідно з частинами першою, четвертою ст.101 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов`язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах. Перелік наборів даних, що підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, вимоги до формату і структури таких наборів даних, періодичність їх оновлення визначаються Кабінетом міністрів України.

Постановою Кабінету міністрів України від 21.10.2015 № 835 затверджено Положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних. У додатку до цього Положення міститься перелік наборів даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних.

Постановою Кабінету міністрів України від 03.03.2021 № 407, яка набрала чинності 28.04.2021, були внесені зміни до постанови № 835, якою Додаток, серед іншого, було доповнено новим набором даних, який має оприлюднювати Державна служба статистики України, а саме: «Фінансова звітність компаній, що складається та подається відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», тобто інформацією, яку запитувала потерпіла.

За змістом пункту 4 Положення набори даних завантажуються та регулярно оновлюються розпорядником інформації на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних. У разі внесення змін до переліку наборів даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, розпорядник інформації у місячний строк з дати набрання чинності такими змінами здійснює їх завантаження та подальше оновлення на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних.

Таким чином, запитувана потерпілою інформація, у тому числі у формі відкритих даних, а саме: набір даних «Фінансова звітність компаній, що складається та подається відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» мала бути створена Службою та оприлюднена у формі відкритих даних 29.05.2021; проте станом на 20.09.2021 на єдиному державному веб-порталі відкритих даних (data.gov.ua) відсутність цей набір даних.

У п.6 ч.1 ст.14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Водночас за результатами розгляду запиту потерпілої від 29.04.2021 листом Служби від 18.05.2021 № 15.1.3-22/629Пі-21 за підписом голови Служби ОСОБА_1 потерпілій не надано запитувану інформацію.

Таким чином, на думку особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, у діях голови Державної служби статистики України ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП, а саме: ненадання інформації.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Вказав, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 29.04.2021 потерпіла ОСОБА_2 звернулася до Державної служби статистики із запитом на інформацію щодо надання фінансової звітності підприємств, проте запит надійшов 09.05.2021, що підтверджується витягом з електронного документообігу, наданим під час судового розгляду. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що запитувана потерпілою інформація, а саме первинні дані, отримані органами державної статистики від респондентів під час статистичних спостережень, у тому числі фінансова звітність підприємств, відносяться до конфіденційної інформації відповідно до Закону України «Про державну статистику», що є спеціальним нормативно-правовим актом, яким керується в своїй діяльності Державна служба статистики. Також вказав, що відповідно до міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Ради України, зокрема Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, вчиненої 21.03.2014 та 27.06.2014 в м. Брюсселі (ратифікована Законом України від 16 вересня 2014 року №1678-VII із заявою), національна статистична система має ґрунтуватися на фундаментальних принципах ООН щодо офіційної статистики з урахуванням acquis ЄС у сфері статистики, згідно з якими дані, що збираються статистичними службами, повинні мати суворо конфіденційний характер та використовуватись виключно для статистичних цілей, а інформація, на підставі якої можна визначити первинні дані щодо респондентів, не підлягає розповсюдженню.

Потерпіла в судовому засіданні зазначила, що відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» усі розпорядники інформації, незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватись цим Законом. Зазначила, що для визначення того, чи є інформація з обмеженим доступом, необхідно провести трьохскладовий тест, а саме наявність інтересів, яким заподіюється шкода внаслідок поширення інформації, суттєвість такої шкоди та переважання інтересу, якому завдається шкода загальносуспільним інтересам відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», який Державною службою статистики не проводився. Потерпіла вважає запитувану інформацію суспільно важливою, а відмову в її наданні необґрунтованою. На підставі викладеного, просить притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Суддя, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення від 20.09.2020 р. та додані до нього матеріали, пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, вислухавши думку потерпілої та її представника, доходить наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 2 ст. 212-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення Закону України "Про доступ до публічної інформації", а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації.

З матеріалів справи вбачається, що 08.05.2021 р. ОСОБА_2 в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» звернулась із запитом на отримання публічної інформації до Державної служби статистики України, в якому просить надати інформацію про фінансову звітність всіх підприємств України, за весь період звітності у формі відкритих даних.

Листом Державної служби статистики від 18.05.2021 № 15.1.3-22/629Пі-21 зазначено, що, враховуючи норми чинного законодавства, органи державної статистики не мають правових підстав для надання фінансової звітності підприємств.

Відповідно до ч.5 ст.24 Закону України «Про державну статистику» порядок і умови надання фізичним та юридичним особам статистичної інформації за запитами визначаються законами України «Про доступ до публічної інформації», «Про інформацію» та цим Законом.

Частиною другою статті 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядники інформації, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно з ч.4 ст.18 Закону України «Про інформацію» правовий режим державної статистичної інформації визначається Законом України «Про державну статистику», іншими законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень статті 355 глави 5 розділу V Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, що ратифікована Законом України від 16.09.2014 №1678-VII із заявою (далі - Угода про асоціацію), національна статистична система має ґрунтуватися на фундаментальних принципах ООН щодо офіційної статистики з урахуванням acquis ЄС у сфері статистики, зокрема Кодексу норм європейської статистики, з метою гармонізації національної статистичної системи з європейськими нормами та стандартами.

Шостий Фундаментальний (основоположний) принцип Фундаментальних (основоположних) принципів офіційної статистики прийнятих Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН 29.01.2014 (А/RES/68/261), передбачає, що індивідуальні дані, зібрані статистичними службами для статистичної обробки, незалежно від того, відносяться вони до фізичних чи юридичних осіб, повинні мати суворо конфіденційний характер та використовуватись виключно для статистичних цілей.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про державну статистику» первинні дані, отримані органами державної статистики від респондентів під час проведення статистичних спостережень, а також адміністративні дані щодо респондентів, отримані органами державної статистики від органів, що займаються діяльністю, пов`язаною із збиранням та використанням адміністративних даних, є конфіденційною інформацією, яка охороняється Законом і використовується виключно для статистичних цілей у зведеному знеособленому вигляді. Поширення статистичної інформації, на підставі якої можна визначити конфіденційну статистичну інформацію щодо конкретного респондента, забороняється.

Згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про державну статистику» первинні дані - інформація щодо кількісної та якісної характеристики явищ і процесів, яка подана респондентами під час статистичних спостережень.

Відповідно до ч.2 ст.22 Закону України «Про державну статистику» заборона стосовно поширення статистичної інформації не розповсюджується на: знеособлену статистичну інформацію у незведеному вигляді, яка не дозволяє визначити конфіденційну статистичну інформацію щодо конкретного респондента; інформацію щодо назв, адрес, номерів телефонів, видів діяльності, загальних сум заборгованості із виплати (нарахування) заробітної плати підприємств, установ і організацій, якщо інше не передбачено законодавством; первинні дані, отримані органами державної статистики від респондентів під час проведення державних статистичних спостережень щодо стану навколишнього природного середовища, зокрема землі, води, атмосферного повітря, рослинного і тваринного світу, чинників, які впливають або можуть вплинути на стан навколишнього природного середовища та здоров`я людей, за винятком обмежень, встановлених законодавством.

Таким чином, положення статті 22 вищенаведеного Закону містить вичерпний перелік видів інформації, на яку не розповсюджується заборона стосовно її поширення органами державної статистики.

Разом з тим, згідно з ч.2 ст.14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на фінансову звітність не розповсюджується заборона щодо поширення статистичної інформації.

Відповідно до офіційних роз`яснень Міністерства юстиції, викладених у листах від 30.01.2009 № Н-35267 та від 26.12.2008 № 758-0-2-08-19 при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Враховуючи те, що спеціальним нормативно-правовим актом у сфері статистичної діяльності є Закон України «Про державну статистику», першочергово слід керуватися нормами даного Закону при вирішенні правової колізії між цим Законом та Законом України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні».

Таким чином, органи державної статистики не мають правових підстав для надання фінансової звітності підприємств, яка Законом України «Про державну статистику» віднесена до конфіденційної інформації.

Отже, відмовляючи у наданні інформації, ОСОБА_1 обґрунтовано неможливість розголошення запитуваної інформації у зв`язку з належністю її до інформації з обмеженим доступом, а відтак його дії не містять об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, інкримінованого в протоколі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності, суддя вважає відсутнім в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, у зв`язку з чим справа відносно нього підлягає закриттю.

Також суддя звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення в порушення положень п. 7. Ч. 1 ст. 247 КУпАП складений та направлений до суду поза межами визначених ст. 38 цього Кодексу строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 7, 212-3, 247, 252, 266, 280 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 212-3 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С. В. Шапутько