1Справа № 335/8068/21 3/335/2009/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2021 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., за участі секретаря судового засідання Шутіної Г.Ю., прокурора Фоміної Г.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Лихосенка Є.О., розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого начальником управління з підбору і найму персоналу ТОВ «Метінвест Бізнес Сервіс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 433-01/14/21 від 22.07.2021, складеному заступником керівника третього відділу Управління проведення повних перевірок Національного агентства з питань запобігання корупції (далі НАЗК) ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного із корупцією, відповідальність за яке встановлена ч. 4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), за таких обставин.

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду заступника голови Запорізької обласної державної адміністрації, будучі згідно з положеннями абз. 15 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) та приміткою до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом декларування та суб`єктом правопорушення, на порушення вимог пп. 1, 2 ч. 1 ст. 46 Закону, 29.01.2021 зазначив завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічній за 2020 рік, які відрізняються від достовірних на суму 684 904,50 грн.

Так, у протоколі вказується, що у розділі 2.2 «Інформація про членів сім`ї суб`єкта декларування» декларації ОСОБА_1 не зазначив відомості про членів сім`ї (синів) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушено вимоги п. 1 ч. 1 ст. 46 Закону.

Крім того, у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації ОСОБА_1 не зазначив відомостей про об`єкт нерухомого майна (житловий будинок), розташований за адресою: АДРЕСА_3 , який відповідно до інформації, наданою ОСОБА_5 (колишньою дружиною ОСОБА_1 ) належить членам сім`ї (синам) на праві користування як фактичне/зареєстроване місце проживання, чим порушено вимоги п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону. Інформація щодо зареєстрованого місця проживання дітей за вказаною адресою також підтверджена Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради. Зазначений житловий будинок належить на праві власності ОСОБА_6 на підставі договору про поділ майна від 25.07.2017 № 1823 та договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 25.07.2017 № 1825. Відповідно до звіту про оцінку майна, відомості про який наявні в договорі поділу майна від 25.07.2017 № 1823, стороною якого є ОСОБА_1 , оціночна вартість житлового будинку становить 215 376,50 грн.

Також, у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації ОСОБА_1 не зазначив відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :07:063:0222, на якій розташований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , який відповідно до інформації, наданою ОСОБА_5 (колишньою дружиною ОСОБА_1 ) належить членам сім`ї (синам) на праві користування як фактичне/зареєстроване місце проживання, чим порушено вимоги п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону. Інформація щодо зареєстрованого місця проживання дітей за вказаною адресою також підтверджена Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради. Згідно з інформацією, наданою Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, ймовірна ринкова вартість вказаної земельної ділянки станом на 31.12.2020 469 528,00 грн.

З урахуванням викладеного, у протоколі зроблено висновок, що ОСОБА_1 у розділі 3 декларації «Об`єкти нерухомості» зазначив недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 684 904,50 грн., яка перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації (2 270,00 грн.), чим порушив вимоги п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вину не визнав, від надання пояснень відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Лихосенко Є.О. просив закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, оскільки НАЗК посилається на звіт про оцінку вартості житлового будинку від 24.07.2017, а не на вартість будинку на момент реєстрації в ньому дітей, або на момент подання декларації. На час реєстрації дітей будинок міг коштувати дешевше, а на час подання декларації взагалі міг бути знесеним або переробленим. Вказана інформація ОСОБА_1 не відома, та він при поданні декларації не має обов`язку проводити оцінку майна. Крім того, вказана НАЗК вартість будинку 215 376,50 грн. не перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що виключає відповідальність за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП. Земельна ділянка знаходиться у комунальній власності, про що вказано у п. 1 договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 25.07.2017. Діти ОСОБА_1 не мають відношення до цієї земельної ділянки як власники, а тому сума 469 528,00 грн. не повинна рахуватись як сума недостовірних відомостей. Крім того, з матеріалів справи не видно, яким чином НАЗК отримало письмові докази, а саме договори поділу майна від 25.07.2017 та купівлі-продажу частинки будинку від 25.07.2017. Оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення правопорушення ОСОБА_1 та наявності події правопорушення, захисник просив закрити провадження у справі на підставі вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Прокурор Фоміна Г.В. у судовому засіданні вважала доведеним склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП у діях ОСОБА_1 , оскільки він не зазначив у декларації за 2020 р. інформації щодо будинку та земельної ділянки, які належали його неповнолітнім дітям на праві користування. Договори від 25.07.2017 є достовірними та належними доказами у справі, ОСОБА_1 був обізнаний із їх змістом як сторона договорів, а тому він повинен був зазначити вказане нерухоме майно у декларації, що передбачено п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону. Просила накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави розміром 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно із пп. «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема посадові та службові особи інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим.

Відповідно до абз. 1 примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З матеріалів справи випливає, що розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації від 07.08.2020 № 88-к ОСОБА_1 призначено з 11.08.2020 на посаду заступника голови обласної державної адміністрації (а.с. 25).

Розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації від 11.01.2021 № 2-к ОСОБА_1 звільнено з 11.01.2021 з вищезазначеної посади у зв`язку із закінченням терміну повноважень голови обласної державної адміністрації (а.с. 26).

Таким чином, ОСОБА_1 , обіймаючи у період з 11.08.2020 по 11.01.2021 посаду заступника голови Запорізької обласної державної адміністрації, тобто будучі посадовою особою державного органу, мав зобов`язання відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону до 1 квітня 2021 р. подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію за 2020 рік за формою, що визначається Національним агентством.

З матеріалів справи випливає, що вказану щорічну декларацію за 2020 рік ОСОБА_1 подав 29.01.2021 (а.с. 1120).

Частиною 4 ст. 172-6 КУпАП встановлено відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При цьому, згідно з абз. 3 примітки до цієї статті відповідальність за цією статтею за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Станом на момент подання ОСОБА_1 декларації прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 270,00 грн. відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік».

Отже, під час розгляду даної справи з урахуванням фабули правопорушення, що вказана у протоколі про адміністративне правопорушення, підлягає перевірці факт подання ОСОБА_1 завідомо недостовірних відомостей у декларації, які стосуються майна, що має вартість, на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто від 227 000 грн. до 1 135 000 грн.

Зі змісту вищезазначеної декларації ОСОБА_1 за 2020 рік випливає, що у розділі 2 «Інформація про членів сім`ї суб`єкта декларування» члени сім`ї не зазначені (а.с. 13).

Разом із тим, відповідно до абз. 16 п. 1 ст. 1 Закону до членів сім`ї відносяться особа, яка перебуває у шлюбі із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, та діти зазначеного суб`єкта до досягнення ними повноліття - незалежно від спільного проживання із суб`єктом (підпункт «а»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 46 Закону у декларації зазначаються відомості про прізвище, ім`я, по батькові, число, місяць і рік народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта громадянина України, суб`єкта декларування та членів його сім`ї, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі суб`єкта декларування та членів його сім`ї (у разі формування такого унікального номера), зареєстроване місце їх проживання.

За даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, що наявні в матеріалах справи, ОСОБА_1 зазначений батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 5557).

Таким чином, ОСОБА_1 відповідно до вищезазначених вимог Закону повинен був зазначити інформацію про членів сім`ї неповнолітніх дітей у розділі 2 декларації «Інформація про членів сім`ї суб`єкта декларування», що ним зроблено не було.

Разом із тим, дане порушення п. 1 ч. 1 ст. 46 Закону не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, з урахуванням абз. 3 примітки до цієї статті.

Підставою для адміністративної відповідальності у протоколі про адміністративне правопорушення зазначена недостовірність відомостей у декларації, що відрізняються від достовірних на суму 684 904,50 грн. внаслідок не зазначення у розділі 3 декларації «Об`єкти нерухомості» відомостей про будинок, в якому зареєстровані неповнолітні діти ОСОБА_1 та земельної ділянки, на якій цей будинок розташований.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону у декларації зазначаються відомості про об`єкти нерухомості, що належать суб`єкту декларування та членам його сім`ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості включають:

а) дані щодо виду, характеристики майна, місцезнаходження, дату набуття майна у власність, оренду або інше право користування, вартість майна на дату набуття його у власність, володіння або користування;

б) у разі якщо нерухоме майно перебуває у спільній власності, про усіх співвласників такого майна вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі якщо нерухоме майно перебуває в оренді або на іншому праві користування, про власника такого майна також вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

За змістом щорічної декларації ОСОБА_1 за 2020 р. у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» ним зазначено квартиру, що належить йому на праві власності, та будинок, який є зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 (а.с. 1314). Тобто, об`єктів нерухомості, що є зареєстрованим місцем проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , та перебувають у їх користуванні, він у вказаному розділі декларації не зазначив.

Згідно з відомостями, що містяться у витягу з домової книги по будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований у вказаному будинку з 04.10.2011, а ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 06.04.2013 (а.с. 39).

У той же час, в матеріалах справи наявний лист Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 08.04.2021 № 04-46/3/2 «про надання інформації», згідно із яким за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровані такі особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 03.12.2010 по теперішній час, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 06.04.2013 по теперішній час (а.с. 22).

Отже, інформація, що надана Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради не у повній мірі відповідає даним домової книги щодо дати реєстрації у будинку ОСОБА_3 .

На переконання суду, враховуючи дату придбання ОСОБА_7 (матір`ю дітей) будинку 13.08.2011, що зазначена у наявній в матеріалах справи копії договору купівлі-продажу житлового будинку, вірною слід вважати дату реєстрації ОСОБА_3 у цьому будинку саме 04.10.2011, як це зазначено у домовій книзі.

При визначенні вартості майна (будинку) особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення виходила з даних звіту про оцінку майна, відомості про який наявні в договорі поділу майна від 25.07.2017 № 1823, стороною якого є ОСОБА_1 , згідно із яким оціночна вартість будинку становить 215 376,50 грн.

Тобто, особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, керувалась даними оцінки майна, відомості про яку містились у правовстановлюючому документі на будинок, що не суперечить вимогам абз. 2 ч. 5 ст. 46 Закону, згідно із якими вартість майна, майнових прав, активів, інших об`єктів декларування, передбачених частиною першою цієї статті, зазначається у грошовій одиниці України на момент їх набуття у власність або останньої грошової оцінки.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , що надавались ним на запит уповноваженої особи НАЗК (вх. № 09/21920/21 від 06.04.2021) у розділі 3 декларації не було зазначено відомості про об`єкти нерухомого майна, що використовується ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , оскільки відповідна інформація про зареєстроване місце проживання та щодо наявних прав користування майном у ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , у нього була відсутня. Відповідні особи проживають з матір`ю та знаходяться на її повному утриманні (п. 3 пояснень на а.с. 43).

Таким чином, ОСОБА_1 не заперечується факт не зазначення відповідних відомостей у декларації, проте вказано причину відсутність у нього відповідної інформації.

Разом із тим, зазначені доводи не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону у цій частині, оскільки на час придбання даного будинку за договором купівлі-продажу від 13.08.2011 він перебував із ОСОБА_7 в зареєстрованому шлюбі та надав згоду на придбання цього будинку (п. 5.4 цього договору). У подальшому, 25.07.2017 ОСОБА_1 і ОСОБА_7 здійснили розподіл майна, набутого за час шлюбу, відповідно до договору про поділ майна № 1823. Крім того, за договором купівлі-продажу частки житлового будинку від 25.07.2017 № 1825 ОСОБА_1 продав ОСОБА_7 Ѕ частину цього житлового будинку. У цьому договорі міститься інформація про реєстрацію неповнолітніх дітей в ньому (п. 10 договору на а.с. 53).

Суд не приймає до уваги посилання сторони захисту на неможливість використання як доказів у цій справі копій вищезазначених договорів через те, що в матеріалах справи відсутня інформація про джерело їх походження.

Згідно із вимогами ст. 251 КУпАП документи віднесено до доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Підпунктами 2, 3 пункту 6 розділу ІІ Порядку проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Наказом НАЗК від 29.01.2021 № 26/21, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.02.2021 за № 158/35780 (далі Порядок), встановлено, що під час повної перевірки декларації Національне агентство використовує такі джерела інформації: …2) документи та/або інформація, надані суб`єктом декларування, стосовно якого проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом Національного агентства щодо документального підтвердження або пояснення зазначених у декларації відомостей, а також законності джерел отриманих доходів; 3) документи та/або інформація, у тому числі з обмеженим доступом, що надходять (отримані) від державних органів, органів місцевого самоврядування, нотаріусів, суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, спеціалістів, експертів, громадян та їх об`єднань, а також від державних та інших компетентних органів влади іноземних держав.

Виходячи із того, що сторонами договорів від 25.07.2017 були ОСОБА_1 і ОСОБА_7 , стороною договору купівлі-продажу від 13.08.2011 була ОСОБА_7 (покупцем), а ОСОБА_1 надавав згоду на придбання будинку як чоловік, суд доходить висновку, що копії цих договорів могли бути отримані НАЗК лише від ОСОБА_1 або ОСОБА_7 , що узгоджується із приписами пп. 2, 3 п. 6 р. ІІ Порядку.

Відтак, суд вважає можливим під час розгляду даної справи враховувати інформацію, що міститься у цих договорах.

Крім того, у разі, якщо ОСОБА_1 станом на час подання декларації не було відомо певної інформації щодо вартості даного будинку або реєстрації у ньому дітей та була відсутня можливість її отримання, він міг проставити у відповідному полі розділів 2, 3 декларації позначку «Не відомо».

Отже, в межах розгляду даної справи суд вважає доведеним порушення ОСОБА_1 вимог п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону в частині не зазначення у щорічній декларації за 2020 р. у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» інформації про будинок АДРЕСА_3 , що є зареєстрованим місцем проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , вартість якого за останньою оцінкою, відомості про яку наявні в матеріалах справи, становить 215 376,50 грн.

Разом із тим, зазначена вартість не перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, тобто 227 000 грн., а тому дане порушення не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, з урахуванням абз. 3 примітки до цієї статті.

Також, у протоколі про адміністративне правопорушення міститься посилання на не зазначення ОСОБА_1 відомостей у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» про земельну ділянку із кадастровим номером :07:063:0222, на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_3 , який відповідно до інформації, наданої ОСОБА_5 належить членам сім`ї (синам) на праві користування як фактичне/зареєстроване місце проживання.

Суд зауважує, що в протоколі та інших матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані про те, що у користуванні неповнолітніх дітей ОСОБА_1 перебувала вказана земельна ділянка. Необхідність зазначення цієї земельної ділянки у декларації особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, обґрунтовує у протоколі тим, що на цій земельній ділянці розташовано будинок, в якому зареєстровані та проживають діти.

У той же час, згідно з відповіддю ОСОБА_6 (матері дітей) на запит НАЗК, діти після розірвання шлюбу із ОСОБА_1 проживають із нею та зареєстровані за її місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 . Інформації про користування дітьми земельною ділянкою із кадастровим номером :07:063:0222 у цій відповіді не наведено.

Згідно з п. 5.2 договору про поділ майна від 25.07.2017 № 1823 та п. 1 договору купівлі-продажу частки житлового будинку, земельна ділянка із кадастровим номером :07:063:0222, на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_3 , знаходиться у комунальній власності.

У той же час, п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону, порушення якої ставиться у вину ОСОБА_1 згідно з протоколом, передбачає зазначення в декларації відомостей про об`єкти нерухомості, що належать суб`єкту декларування та членам його сім`ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право.

Крім того, у п. 74 роз`яснень НАЗК щодо заповнення декларації, що містяться на офіційному веб-сайті НАЗК, що були чинними на момент проведення перевірки декларації ОСОБА_1 та складання протоколу про адміністративне правопорушення, наведено відповідь на питання щодо необхідності зазначення у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації відомостей про земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомості, що є зареєстрованим місцем проживання суб`єкта декларування або члена його сім`ї, але не використовувався у звітному періоді, а саме вказано, що такі відомості не зазначаються, за умови, що у суб`єкта декларування та/або членів його сім`ї відсутні будь-які права на цю земельну ділянку.

Отже, задля визначення необхідності декларування ОСОБА_1 вказаної земельної ділянки особа, що склала протокол про адміністративне правопорушення, повинна була здобути докази використання членами сім`ї (неповнолітніми дітьми) даної земельної ділянки у звітному періоді, а також з`ясувати наявність будь-яких прав у них на цю земельну ділянку, що зроблено не було.

Виходячи зі змісту вищезазначених договорів, земельна ділянка перебуває в комунальній власності. Доказів, що членам сім`ї (неповнолітнім дітям) видавався державний акт на право користування цією земельною ділянкою, або укладався договір її оренди тощо, так само як і доказів факту використання цієї земельної ділянки ними матеріали справи не містять.

У протоколі про адміністративне правопорушення така інформація також відсутня, а необхідність декларування земельної ділянки пов`язується лише із фактом проживання/реєстрації членів сім`ї (неповнолітніх дітей) у будинку, що розташований на цій земельній ділянці.

Відтак, необхідність декларування цієї земельної ділянки у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації за 2020 рік, що подана ОСОБА_1 , не доведена.

Крім того, суд звертає також увагу і на те, що особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, при визначенні вартості вказаної земельної ділянки використала інформацію, надану Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України у листі від 17.05.2021 № 6258-21 у відповідь на лист НАЗК від 11.05.2021 № 433-01/31147/21, відповідно до якої ймовірна ринкова вартість вказаної земельної ділянки станом на 31.12.2020 469 528,00 грн.

Таким чином, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не вжито заходів для встановлення дійсної (а не ймовірної) вартості вказаної земельної ділянки на дати набуття членами сім`ї (неповнолітніми дітьми) можливого права користування на неї, а також не вжито заходів для встановлення наявності останньої оцінки даної земельної ділянки (не надіслано запиту до органу місцевого самоврядування тощо).

Крім того, згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 7 р. ІІ Порядку, у разі неможливості встановлення вартості незадекларованих активів з джерел, визначених у підпунктах 1-3, 5, 6 пункту 6 цього розділу, Національне агентство відповідно до законодавства може залучити спеціалістів та експертів.

Лист Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 17.05.2021 № 6258-21 «щодо визначення вартості земельної ділянки» не є висновком експерта або звітом про оцінку майна чи звітом спеціаліста у розумінні вимог чинного законодавства (Законів України «Про судову експертизу» та «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність»), а тому не може бути врахований судом як доказ у справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП.

Крім того, зміст вказаного листа свідчить про те, що вказаною установою визначено ймовірну вартість земельної ділянки, що, на переконання суду, носить характер припущення, на якому не може ґрунтуватись постанова суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відтак, судом не може бути врахована вищезазначена вартість земельної ділянки для визначення наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

За таких обставин, суд доходить висновку, що протокол та матеріали справи не містять належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів факту перебування у користуванні членів сім`ї (неповнолітніх дітей) земельної ділянки, а також дійсної її вартості станом на дати можливого набуття цих об`єктів у користування кожним членом сім`ї (неповнолітніми дітьми) або станом на останню оцінку (якщо така проводилась).

Враховуючи, що судом встановлено недостовірність відомостей у щорічній декларації ОСОБА_1 за 2020 р. на суму, що відрізняється від достовірної менше ніж на 100 прожиткових мінімумів доходів громадян станом на день подання декларації, то це обумовлює відсутність об`єктивної сторони інкримінованого правопорушення як обов`язкового елементу його складу, а, відтак, і події такого адміністративного правопорушення.

Отже, провадження у цій справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 27, 34, 35, 172-6, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 285 КУпАП, ст.ст. 2, 4, 11, 12, 45, 46, 65-1 Закону України «Про запобігання корупції», суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 4 статті 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Вступна та резолютивна частини постанови ухвалені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 10 вересня 2021 р.

Повний текст постанови виготовлено 14 вересня 2021 р.

Суддя А.В. Шалагінова