П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 530/1625/21

Номер провадження 3/530/292/21

25.11.2021 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Должко С.Р., секретарі Пилипенко Є.С., захисника Понежі В.В., адвоката Троцького Б.А. особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від ГУ ДПС у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП відносно

ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого фізичною особою підприємцем (ФОП), р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Зіньківського районного суду Полтавської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення № 7071 від 21.10.2021 року вказно, що під час перевірки господарської діяльності, передбаченої ч.20 ст.15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВП "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", а саме: реалізація алкогольної продукції без наявної відповідної ліцензії, що зафіксовано в акті перевірки №6718/16-31-09-02/ від 02.09.2021р. З протоколом не ознайомлений (а.с.6).

У судове засідання правопорушник ОСОБА_1 та його захисник адвокат Троцький Б.А. з`явилися.

Вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні ОСОБА_1 не визнав та пояснив суду що в діях ФОП ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, оскільки він отримав ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольним напоями реєстраційний номер 2001270 від 22.05.2020 р., термін дії з 26.05.2020 р. до 26.05.2021 р.. Крім цього ФОП ОСОБА_1 була отримана ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер 2101229 від 18.05.2021 р., термін дії з 27.05.2021 р. до 27.05.2022 р.. Даний факт свідчить про те, що ФОП ОСОБА_1 не мав жодного наміру на порушення вимог діючого законодавства з питань ліцензування, оскільки завчасно отримав відповідну ліцензію на новий період, та сплатив 14.05.2021 року кошти в сумі 4000 грн. на рахунок за отримання нової ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, що підтверджується платіжним дорученням №26 від 14.05.2021 року. Отже фактично, дія ліцензій не переривалась, з огляду на те, що термін дії ліцензії 2001270 від 22.05.2020 р. був безпосередньо визначений працівниками Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області шляхом визначення конкретного календарного дня її початку та закінчення. При цьому дата закінчення поєднана з прийменником «до», у зв`язку з чим така прийменникова конструкція в українській мові прямо вказує на зазначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, встановив таке.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року у справі №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Норма ст.61 Конституції України встановлює, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно частин 1,2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. При цьому, застосування уповноваженими на те посадовими особами заходів адміністративного впливу здійснюється в точній відповідності із законом (ч.3 ст.7 КУпАП).

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення вказано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування.

Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до норм КУпАП суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

ОСОБА_1 , зареєстрований як фізична особа-підприємець, отримав ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольним напоями реєстраційний номер 2001270 від 22.05.2020 р., термін дії з 26.05.2020 р. до 26.05.2021 р. за адресою: АДРЕСА_2 , магазин «КРАМНИЦЯ».

Працівниками управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на підставі наказу №1946-п від 30.08.2021 р. проведено фактичну перевірку в місці здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з питань додержання суб`єктом господарювання вимог встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва і обігу підакцизних товарів.

Результати проведеної перевірки оформлені актом перевірки №6718/16-31-09-02/ від 02.09.2021 року, в якому в якості порушення було зазначено факт реалізації алкогольних напоїв 26.05.2021 року без відповідної ліцензії. Відповідно до висновків акту перевірки встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимоги ч. 20 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" в частині здійснення 26.05.2021 року роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії.

До головного Управління ДПС у Полтавській області було направлено відповідне заперечення від 03.09.2021 р. стосовно виявленого порушення - факт реалізації алкогольних напоїв 26.05.2021 року без відповідної ліцензії. В даному запереченні було зазначено, що оскільки ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольним напоями реєстраційний номер 2001270 від 22.05.2020 р., терміном дії з 26.05.2020 р. до 26.05.2021 р., тому реалізація алкогольних напоїв 26.05.2021 року здійснювалась на підставі вказаної ліцензії. На вказане вище заперечення була надана відповідь головного Управління ДПС у Полтавській області від 15.09.2021 року №31714/6/16-31-09-02 про те, що наведені в запереченнях обставини ніяким чином не впливають на обгрунтованість висновків акту перевірки №6718/16-31-09-02/ від 02.09.2021 року.

На підставі Акту перевірки №6718/16-31-09-02/ від 02.09.2021 року Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області було направлено на адресу ФОП ОСОБА_1 податкове повідомлення-рішення № від 21.09.2021 р. та розрахунки штрафних (фінансових) санкцій, та складений протокол про адміністративне правопорушення №7071 від 21.10.2021 року відносно ФОП ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Захисник вказує, що в діях ФОП ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 164 КУпАП, оскільки він отримав ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольним напоями реєстраційний номер 2001270 від 22.05.2020 р., термін дії з 26.05.2020 р. до 26.05.2021 р.. Крім цього ФОП ОСОБА_1 була отримана ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер 2101229 від 18.05.2021 р., термін дії з 27.05.2021 р. до 27.05.2022 р.. Даний факт свідчить про те, що ФОП ОСОБА_1 не мав жодного наміру на порушення вимог діючого законодавства з питань ліцензування, оскільки завчасно отримав відповідну ліцензію на новий період, та сплатив 14.05.2021 року кошти в сумі 4000 грн. на рахунок за отримання нової ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, що підтверджується платіжним дорученням №26 від 14.05.2021 року.

Отже фактично, дія ліцензій не переривалась, з огляду на те, що термін дії ліцензії 2001270 від 22.05.2020 р. був безпосередньо визначений працівниками Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області шляхом визначення конкретного календарного дня її початку та закінчення. При цьому дата закінчення поєднана з прийменником «до», у зв`язку з чим така прийменникова конструкція в українській мові прямо вказує на зазначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь.

Відповідно до положень частини 12 статті 15 Закону №481/95-ВР визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій. Згідно з наведеними вище положеннями Закону №481/95-ВР ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями видається повноваженим органом строком дії - один рік. При цьому, відповідно до Відповідно до Тимчасового порядку видачі ліцензій на право імпорту, експорту спирту етилового, 2 коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.05.1996 № 493, на бланку ліцензії, на лицьовому боці зазначається, серед іншого її термін дії.

Крім того, згідно із частиною першою статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків відЯ 6.05.1972 р. строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі «dies a quo» і спливають опівночі «diesadquem». За змістом статті 2 цієї Конвенції термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «diesadquem» означає день, у який цей строк спливає. Відповідно до частини другої статті 4 Конвенції якщо строк обчислено у місяцях або роках, день «diesadquem» є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає «dies a quo», або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.

Враховуючи наведене вище, висновок Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області щодо порушень ФОП ОСОБА_1 вимог законодавства про ліцензування під час роздрібного продажу алкогольних напоїв в останній день чинності ліцензій - 26.05.2021 р. - є необгрунтованим.

Таким чином станом на 26.05.2021 не сплив строк дії ліцензій на продаж алкогольних виробів, а факт реалізації алкогольних напоїв у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , не порушує вимоги чинного законодавства.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду виносячи постанову від 06 травня 2021 року у справі № 820/6160/16 виклав аналогічну правову позицію у подібних спірних відносинах.

Також наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постановах від 26.04.2018 р. по справі № 815/4720/16, від 04.12.2018 р. по справі №820/2208/18, від 18.04.2019 у справі № 815/1871/16 та від 22.05.2018 у справі № 815/1733/16.

Суддя наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосудця» № 9 від 01.11.1996 року - докази повинні визнаватися здобутими незаконним шляхом, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини, встановленого кримінально - процесуального законодавства або не уповноваженою на те особою, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Отже, матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності належних доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для її виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З огляду на презумпцію невинуватості, особа яка притягається до адміністративної відповідальності, вважається невинною доти, поки інше не буде доведено в установленому законом порядку, а всі сумніви повинні трактуватися на корись особи.

У справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип) рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Нормами ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

З урахуванням презумпції невинуватості, відсутності будь-яких доказів на підтвердження викладених у протоколі обставин, та наявність вище перелічених порушень, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження.

Керуючись ст.ст.33-35, ст.164, 247, ст.ст. 283,284, 289,294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Полтавської області через Зіньківський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області С.Р. Должко