Справа №584/290/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Данік Я. І.
Номер провадження 33/816/299/21 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 серпня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., за участі секретаря судового засідання Баришевої А. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 584/290/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його захисника КАЛІОН А. А. на постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 21.05.2021, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ,

установив:

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 та його захисник Каліон А. А. просять скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю складу правопорушення, оскільки ОСОБА_3 не керував т/з і факт керування автомобілем не доведений належними та допустимими доказами, медичний огляд проводився не за методикою та не із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ, а відтак з порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

Постановою судді Путивльського районного суду Сумської області від 21.05.2021 ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн з позбавленням права керування т/з строком 1 рік. Стягнуто на користь держави 454 грн судового збору.

Згідно постанови, 09.03.2021 об 12:40 біля будинку № 55 по пр. Іоанна Путивльського у м. Путивль Сумської області ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ 21150, р. н. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а ПДР.

Вислухавши доводи ОСОБА_3 , який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 147792 від 09.03.2021, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшла висновку, що ОСОБА_3 керував т/з у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

- висновком КНП «Путивльська центральна районна лікарня» Путивльської районної ради Сумської області № 20 від 09.03.2021 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, згідно якого ОСОБА_3 перебував у стані наркотичного сп`яніння;

- показаннями в апеляційному суді ОСОБА_3 , згідно яких він погодився з тим, що цього дня він керував т/з і заїхав на територію автовокзалу, припаркувався та пішов у власних справах. Після того, як він повернувся, до нього підійшли працівники поліції та повідомили, що він порушив ПДР та заїхав на території автовокзалу, після чого йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що він погодився. Також ОСОБА_3 не заперечував того факту, що вживав наркотичні засоби.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_3 т/з не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються наведеними вище доказами.

Крім того, сам ОСОБА_3 не заперечував факт керування ним т/з, хоча і наполягав на тому, що наркотичні засоби він вжив вже після зупинки т/з.

Ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейським викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому підставою для висунення водію вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи ознак сп`яніння, перелік яких визначений у п. 4 розділу І Інструкції, які у свою чергу були виявлені працівниками поліції при спілкування з ОСОБА_3 .

Проведене у справі дослідження зазначених вище доказів дозволяє зробити однозначний та безсумнівний висновок, який виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цієї справи. При цьому за вказаному у протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові судді обставин т/з ВАЗ 21150 д. н. НОМЕР_1 керував саме ОСОБА_3 , а не будь-яка інша особа, так як будь-який обґрунтований сумнів спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 та його захисника Каліон А. А. щодо відсутності доказів керування ним т/з є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

На переконання апеляційного суду, ураховуючи положення національного законодавства України про адміністративні правопорушення та норм міжнародного права, для встановлення факту керування т/з певною особою не має значення, чи був т/з зупинений безпосередньо працівниками поліції під час виконання ними своїх посадових обов`язків, чи особу водія виявлено згодом, після проведення певних розшукових заходів, оскільки, як зазначалося вище, кожний т/з, який знаходиться в русі, повинен мати водія, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).

Необхідно зауважити, що диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_3 вимог п. 2.9а ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати т/з у стані наркотичного сп`яніння, а сама процедура огляду на стан сп`яніння закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що не за методикою та не із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ проведено медичний огляд на стан сп`яніння, то вони також не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки огляд лікарем у закладі охорони здоров`я в супроводі поліцейських відповідає положенням ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015.

Наведені вище нормативно-правові акти не визначають право особи на вибір методів дослідження. При цьому у п. 10 Порядку № 1103, огляд водія т/з засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ.

З огляду на викладене, саме лікар-нарколог визначає, які методи дослідження необхідно застосувати для проведення огляду особи з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Також Порядком передбачена можливість застосування лікарем приладів, дозволених до використання МОЗ, а тому висновок лікаря-нарколога КНП «Путивльська центральна районна лікарня» Путивльської районної ради Сумської області № 20 від 09.03.2021 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, згідно якого ОСОБА_3 перебував у стані наркотичного сп`яніння відповідає нормам закону.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останньої.

Суддя суду першої інстанції не вийшла за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 21.05.2021 відносно ОСОБА_4 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника КАЛІОН А. А. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов