П О С Т А Н О В А

іменем України

"13" вересня 2021 р. Справа153/1291/21

Провадження3/153/723/21-п

Код суду: 231

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Дзерин М.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділу прикордонної служби «Ямпіль» Могилів-Подільського прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта В`ячеслава Семенова Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України, за ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №157132 від 31 липня 2021 року, на напрямку Іванков-Єгоровка в районі прикордонного знаку №0176 на відстані 250 метрів від лінії державного кордону України, 31 липня 2021 року о 15 год. 10 хв. прикордонним нарядом «Група реагування» було виявлено групу осіб: громадянина України ОСОБА_2 та громадянина України ОСОБА_1 , які незаконно перетнули державний кордон України, вплав в напряму ОСОБА_3 поза пунктом пропуску, чим порушили вимоги ст.. 12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991 року. тобто вчинили правопорушення передбачене ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Снітко В.А. діючи на підставі ордеру серії ВН №168960 в судовому засіданні просив суд закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що відповідальність за ч.2 ст.204-1 КУпАП настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню.

Як убачається з письмових матеріалів справи, висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП обґрунтовано на підставі рапортів працівників прикордонної служби, тобто фактично на поясненнях зацікавлених осіб, які є працівниками прикордонної служби .

Крім цього, матеріали справи не містять доказів, щодо факту перетинання кордону ОСОБА_1 та відсутні відомості, що місце, де було його затримано не є дозволеним для знаходження людей біля державного кордону.

Крім того для наявності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП необхідно встановити наявність прямого умислу у особи, яка вчиняє вказане адміністративне правопорушення, однак такого умислу не було доведено.

Враховуючи вищевикладене, просить провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.204-1 КУпАП ОСОБА_1 - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

З показів свідка ОСОБА_4 встановлено, що під час несення служби він спостерігав в районі прикордонного знака №0177 вверх проти течії 300 м на суміжній стороні рух двох осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в сторону українського берегу.

З показів свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судом встановлено, що вони є працівниками прикордонної служби та під час виїзду в складі «Групи реагування» на перевірку інформації, яка надійшла від прикордонних представників Республіки Молдова, ними було виявлено двох осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які знаходилися на березі р.Дністер неподалік прикордонного знаку №0177 та здійснили незаконний перетин лінії державного кордону України .

Дослідивши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №157132 ід 31 липня 2021 року, рапорти, письмові пояснення, відеозапис та фотознімок із картографічних даних, суд приходить до наступного висновку:

Згідно ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. ст.251 КУпАП).

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за ч.2 ст.204-1 КУпАП, настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню.

Як убачається з письмових матеріалів справи, вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП обґрунтовано лише на рапортах та поясненнях працівників прикордонної служби, тобто фактично на поясненнях зацікавлених осіб, які є працівниками прикордонної служби України.

Крім цього, допитані в судовому засіданні працівники Могилів-Подільського прикордонного загону ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що факту перетину державного кордону України ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вони не бачили.

За таких фактичних даних обставин адміністративного провадження відсутні правові підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.204-1 КУпАП, неможливо встановити наявність складу вказаного адміністративного правопорушення.

Факт перетинання кордону ОСОБА_1 не зафіксовано, для цього не надано жодних доводів та доказів.

Будь-яких інших переконливих доказів по даній справі суду не надано та не спростовано пояснень захисника ОСОБА_1 Снітка В.А. про те, що ОСОБА_1 не перетинав державний кордон та умислу на спробу перетинання державного кордону України не мав.

У відповідності до вимог ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Суд не уповноважений перекладати цей обов`язок на себе.

Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі дані і докази в їх сукупності, суд вважає, що наявність протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису та рапортів працівників прикордонної служби, є недостатньо для здійснення переконливих висновків, які поза розумним сумнівом доводять незаконний перетин ОСОБА_1 державного кордону України поза пунктом пропуску .

Надані у справі рапорти не можуть бути прийняті судом до уваги в якості переконливих доказів доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з намаганням незаконно перетнути державний кордон або вчинення спроби незаконного, умисного перетинання державного кордону України.

З наданого суду відеозапису, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 знаходилися у річці Дністер, однак перетин ними державного кордону України не зафіксовано.

Крім того, для наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП необхідно встановити наявність прямого умислу у особи, яка вчиняє вказане адміністративне правопорушення, однак такого умислу не було доведено.

Відповідно до Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом. Усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відсутні правові підстави для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підставі належно перевірених доказів, які б давали суду прямі і законні докази доведеності його вини у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України - обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП. А тому, провадження у справі необхідно закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ч.2 ст. 204-1, ст.ст. 247, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.204-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Суддя: М.М. Дзерин