П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Попревич В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з 7-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянин України, приватний підприємець, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

- за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР 18 №008357 від 12 липня 2021 року, 12 липня 2021 року о 01 годині 47 хвилин в м. Одеса, вул. Грецька, 25 водій керував транспортним засобом, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest відмовився та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2. 5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, а тому суддя розглядає протокол із додатками на підставі ст. 268 КУпАП.

Суддя, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали, які долучені до протоколу, дійшов висновку про таке.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Кваліфікуючими ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є:

- керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

- передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, дії поліцейських при проведенні огляду особи з метою встановлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння врегульовані вимогами Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 2, 3 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вбачається із долученого до матеріалів відеозапису № 01181@505110, о 01 годині 50 хв. до припаркованого автомобіля підійшли працівники поліції та повідомили особу, яка сиділа за кермом, що транспортний засіб припарковано у невстановленому місці, після чого попросили пред`явити відповідні документи. ОСОБА_1 на прохання поліцейських пред`явив усі необхідні документи і повідомив, що транспортний засіб залишив тут до опівночі, що не було заборонено. Разом зі знайомим дивились пряму трансляцію футбольного матчу, тому не встигли забрати транспортний засіб. Як вбачається із відео, останній вів себе спокійно та впевнено. Після цього поліцейські попросили пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 підтвердив свою готовність пройти необхідний огляд, так як алкогольні напої не вживає. Причиною огляду поліцейський зазначив запах алкоголю з автомобіля. Чоловік на пасажирському сидінні повідомив, що він вживав алкогольні напої і цей запах від нього. Поліцейський запропонував пройти огляд за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest, на що ОСОБА_1 заперечив і попросив забезпечити йому огляд у медичній установі. Поліцейський у відповідь зазначив, що розцінює це як відмову від проходження медичного огляду. Зі свої сторони ОСОБА_1 підтвердив своє бажання і готовність пройти медичний огляд саме в медичній установі.

Суддя критично ставиться до посилань поліцейських про те, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, так як з долучених відеозаписів вбачається, що його поведінка відповідала обстановці, на всі прохання поліцейських він відповідав адекватно і спокійно. Порушень мови, на переконання судді, у ОСОБА_1 не вбачається. Стосовно запаху алкоголю з порожнини рота, то суддя таке твердження поліцейських перевірити не може, але зважаючи на те, що всі сумніви трактуються на користь особи, а пасажир транспортного засобу повідомив, що саме він вживав алкогольні напої, то і вказані обставини є сумнівними.

Після відмови ОСОБА_1 пройти огляд на місці, між поліцейським і ним відбувся конфлікт.

Суддя не може вважати, що ОСОБА_1 вчинені дії передбачені в п. 2.5 Правил дорожнього руху, так як він погодився пройти огляд з метою встановлення ознак сп`яніння у медичній установі, і тільки у зв`язку із конфліктом з поліцейським не відправився для його проходження. Важливо зазначити, що справді ознак, які б свідчили про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, та які зазначені в протоколі, суддею не встановлено.

Таким чином, в даному разі, саме працівники поліції не забезпечили реалізацію вказаних норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції, не забезпечили дотримання вимог вище наведених положень, що у свою чергу спричинило безпідставне складення протоколу про адміністративне правопорушення так як відсутня подія правопорушення за ознаками відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім цього, відповідно до Конституції України, Кодексу про адміністративні правопорушення, позиції Європейського суду з прав людини, всі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь. Суб`єктом уповноваженим на складання протоколу не надано переконливих доказів, щодо вчинення особою правопорушення вказаного у протоколі.

Так, у відповідності до окремої думки, висловленої суддями Верховного Суду України в постанові від 24.07.2015 року у справі 5-7кс15, до відносин у справах про адміністративне правопорушення можуть бути застосовані норми КПК, виходячи із загальних засад кримінального провадження (ст.7 КПК України) та ст.9 КПК «Законність» і рішення суду у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, де «Суд зазначає, що Уряд визнав карну кримінально-правову суть Кодексу про адміністративні правопорушення та його карний кримінально-правовий характер»

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право не свідчити проти себе становить загальновизнаний міжнародний стандарт, який лежить в основі поняття справедливого судового розгляду за статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Право не свідчити проти себе передбачає, зокрема, що сторона обвинувачення в кримінальній справі, намагаючись довести свою версію щодо обвинуваченого, не може використовувати докази, здобуті за допомогою методів примусу чи утиску всупереч волі обвинуваченого.

Пленум Верховного Суду України звернув увагу суддів у п. 24 Постанови від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішенні ЄСПЛ «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), рішення від 18 січня 1978 року, серія А, №25, с.6465, п. 161 в кінці; та «Лабіта проти Італії», заява №26772/95, п.121, ECHR 2000-IV).

Крім цього, стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суддя наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події чи складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вище наведеного, суддя приходить до обґрунтованого висновку, що провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 130,245,247ч.1 п.1,251,284,294 КУпАП.

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти діб з дня її винесення.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси Попревич В.М.