Справа № 125/977/21
Провадження № 33/801/751/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Салдан Ю. О.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Копаничук С.Г., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Антонюка Ярослава Васильовича на постанову Барського районного суду Вінницької області від 09 вересня 2021 року, якою визнано винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18№222427 від 09.06.2021 року, 05.06.2021 року водій ОСОБА_1 о 05 год. на автодорозі Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський керував транспортним засобом «Volvo», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився у КНП «Барська міська лікарня» Барської міської ради, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постановою Барського районного суду Вінницької області від 09.09.2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. в дохід держави з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки з оплатним вилученням транспортного засобу автомобіля VOLVO V50, тип В1 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 . Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Антонюк Я.В., посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у адміністративній справі закрити за відсутності події адміністративного правопорушення. Вказав, що освідування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводилось по візуальних ознаках, без застосування технічних засобів, що є порушенням інструкції МОЗ. Крім того, судом було неповно встановлено усі обставини, які мають значення для вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положення ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, настає адміністративна відповідальність за частиною 2 статті 130 КУпАП.

Як вбачається з довідки Жмеринського РВП віділення поліції №1 Головного управління поліції у Вінницькій області, 20.01.2021 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 грудня 2021 року накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн в дохід держави, з позбавленням права керування транспортним засобами строком на один рік.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першої статті 130 КУпАП.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд виходив з того, що факт відмови водія від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №222427 від 09.06.2021 року, висновком медичного огляду КНП «Барська міська лікарня» №48 від 05.06.2021 року, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, на якому ОСОБА_1 вказав, що цього дня він алкоголь не вживав та на пропозицію лікаря відмовився від проходження огляду в медичному закладі.

Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив всі докази і надав їм правильну правову оцінку, а відтак дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого, ч.2 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апеляційної скарги про те, що освідування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводилось по візуальних ознаках, без застосування технічних засобів, що є порушенням інструкції МОЗ, не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі за змістом Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Зі змісту п. 6 розділу І зазначеної Інструкції вбачається, що огляд на стан сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу або лікарем закладу охорони здоров`я.

Умовою притягнення до відповідальності за керування в стані алкогольного сп`яніння відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції є ступінь сп`яніння до 0,2 проміле алкоголю в крові.

Як вбачається з матеріалів справи, оскільки огляд ОСОБА_1 на ступінь алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів у лікарні не проводився в зв`язку з його відмовою від освідування технічним пристроєм, що підтвердила свідок лікар-нарколог КНП «Барська міська лікарня» Барської міської ради ОСОБА_2 , апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом неповно встановлено усі обставини, які мають значення для вирішення справи не заслуговують на увагу, оскільки апелянт не вказав які саме обставини не встановив суд.

Наявні в матеріалах справи докази повністю підтверджують правильність висновків суду першої інстанції про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч. 2 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, тому твердження заявника апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП правильних висновків суду не спростовують.

Інших доводів, які спростовували б факт відмови ОСОБА_1 , який керував автомобілем від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, суду апеляційної інстанції не надано.

Таким чином, наявні у матеріалах справи докази, які проаналізовані в оскаржуваній постанові, повністю підтверджують правильність висновків суду першої інстанції про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд, погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки ці висновки ґрунтуються на вимогах закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Антонюка Ярослава Васильовича залишити без задоволення, а постанову Барського районного суду Вінницької області від 09 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя С. Г. Копаничук