Справа № 375/1299/19 суддя в І-й інстанції Павленко О.О.
Провадження № 33/824/3797/2021 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ст. 124 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 вересня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 23 липня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП, та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого по АДРЕСА_2 , за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 20 червня 2019 року серії БД № 359090 20 червня 2019 року о 20 год. 40 хв. на автодорозі сполученням м. Миронівка - с. Ольшаниця водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Mazda», д.н.з. НОМЕР_1 , по автодорозі сполученням с. Ольшаниця - с. Шарки на перехресті, перед початком руху не впевнилася в безпечності та скоїла зіткнення з транспортним засобом «Audi», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по автодорозі м. Миронівка - с. Ольшаниця. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 10.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25 грудня 2020 року серії ДПР18 № 226590 20 червня 2019 року о 20 год. 40 хв. на перехресті автодоріг Т-10-17 та Т-10-21 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Audi», д.н.з. НОМЕР_2 , при виникненні небезпеки для руху не вжив заходів для своєчасної зупинки транспортного засобу, допустив зіткнення з транспортним засобом «Mazda», д.н.з. НОМЕР_1 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 12.3 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 23 липня 2021 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (в редакції Закону № 596-VIII від 14.07.2015), а провадження по справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (в редакції Закону № 596-VIII від 14.07.2015), а провадження по справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку про те, що в діях водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду в частині визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та прийняти нову постанову, якою закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що ДТП було здійснено в Рокитнянському районі Київської області. ОСОБА_1 проживає в м. Біла Церква та жодного відношення до Подільською району міста Києва не має. В оскаржуваній постанові жодним чином не надано правової оцінки заявам ОСОБА_1 про те, що розгляд адміністративної справи щодо нього повинен був здійснюватися Білоцерківським міськрайонним судом Київської області або Рокитнянським районним судом Київської області. З моменту ДТП та до моменту складання протоколу на ОСОБА_1 пройшло більше аніж півтора року. Працівник поліції не мав правових підстав складати даний протокол, так як працівник поліції не міг виявити особу, яка скоїла правопорушення 24 грудня 2020 року. ОСОБА_1 не було вручено під розписку протокол, він не підписував його по причині своєї відсутності при складанні даного протоколу. ОСОБА_1 не був повідомлений про час та місце складання протоколу. ОСОБА_1 не було повідомлено про його права і обов`язки, які закріплені в ст. 268 КУпАП. Експертизу, яка була проведена в рамках розгляду справи № 375/1299/19, не можна вважати доказом вини ОСОБА_1 . За результатами експертизи неможливо складати протокол про адміністративне правопорушення. Також експерт в своєму висновку не дав однозначно відповіді на запитання щодо порушення ОСОБА_1 швидкісного режиму. Експерт не виїжджав на місце ДТП, всі висновки робив з наявних матеріалів, які не стосувалися ОСОБА_1 . Експерт в своїх висновках посилається на пункти ПДР України, які не стосуються транспортного засобу, яким в момент ДТП керував ОСОБА_1 . Направляючи справу на доопрацювання, суддя вийшла за межі своїх повноважень. У постанові суддя не надала правової оцінки процесуальним порушенням під час складання протоколу про адміністративне правопорушення від 25 грудня 2020 року. Крім того, 22 липня 2021 року адвокат Пархоменка Є.С. через канцелярію суду подав письмові пояснення, які були підписані адвокатом Хоменком М.П. Суддя не взяла до уваги дані письмові пояснення так як, на думку суду, дані письмові пояснення повинні були бути підписані особисто ОСОБА_1 . Такі дії судді є грубим порушенням прав ОСОБА_1 на захист.

ОСОБА_2 подала заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначає, що вина водія ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, висновком експертного дослідження за результатами проведення автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження від 16 грудня 2019 року, що проведений відповідною установою та уповноваженими експертами. Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 09 липня 2019 року справа була направлена на розгляд до Подільського районного суду міста Києва. Оскільки учасниками ДТП було двоє водіїв, вказана справа повинна розглядатися в одному провадженні.

Дослідивши матеріали провадження, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, в редакції закону на момент вчинення пригоди, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

У протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 зазначено, що він порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху.

Згідно з п. 12.3 Правил дорожнього руху у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 рухався на автомобілі «Audi», д.н.з. НОМЕР_2 , по головній дорозі зі сторони с. Карапиші в с. Ольшаниця. ОСОБА_2 рухалася на автомобілі «Mazda», д.н.з. НОМЕР_1 по автодорозі сполученням с. Ольшаниця - с. Шарки до перехрестя по другорядній дорозі.

У пункті 16.11 ПДР зазначено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

ОСОБА_2 , рухаючись до перехрестя по другорядній дорозі, не надала дорогу автомобілю, що рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом «Audi», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Приймаючи рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, місцевий суд послався на висновок експерта від 16 грудня 2019 року (а.с.35-46).

В той же час, зі змісту зазначеного висновку вбачається, що порушень водієм автомобіля «Audi», д.н.з. НОМЕР_2 , вимог Правил дорожнього руху в частині перевищення встановленої швидкості руху експертом не встановлено, а висновки в цій частині є припущеннями, які не можуть бути покладені в основу обвинувачення.

Висновки експерта в частині наявності у водія автомобіля «Audi», д.н.з. НОМЕР_2 , технічної можливості уникнути зіткнення шляхом своєчасного виконання вимог п. 12.3 ПДР України також не свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У даному випадку апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП об`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення, полягає в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Отже, для притягнення особи до відповідальності за вчинення даного правопорушення, у справі повинно бути встановлено, що саме допущені винною особою порушення правил, призвели до пошкодження транспортних засобів, тобто, що між порушеннями, що допустила особа, та встановленими наслідками є причинний зв`язок.

Так, згідно з п. 12.3 Правил дорожнього руху, які у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення порушив ОСОБА_1 , у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості …

Матеріали справи не містять жодного доказу, який би підтверджував, що водій автомобіля «Audi», д.н.з. НОМЕР_2 , в дорожній обстановці, що сталася, був спроможній виявити чи виявив перешкоду у русі в той момент, коли виконання ним п. 12.3 Правил дорожнього руху могло призвести до уникнення зіткнення.

Крім того, у даному випадку незалежно від швидкості, з якою рухався водій ОСОБА_1 , водій транспортного засобу «Mazda», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 була зобов`язана його пропустити, а, отже, саме дії ОСОБА_2 перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 20 червня 2019 року. Зазначене не заперечується учасниками справи.

За таких обставин, місцевий суд не звернув уваги, що порушення учасником дорожнього руху, в даному випадку водієм ОСОБА_2 , яке потягло за собою створення перешкод у русі іншим водіям, які рухаються по головній дорозі, само по собі є початком створення ланцюга подій, які призвели до пошкодження транспортних засобів.

Відтак висновки суду, що водій ОСОБА_1 не вжив заходів для відвернення можливості настання наслідків від дій, які вже вчинені водієм автомобіля «Mazda», д.н.з. НОМЕР_1 , не дає підстав вважати, що його дії перебувають в причинному зв`язку з наслідками, які ніколи б не настали за умови дотримання водієм «Mazda» правил дорожнього руху.

Правила дорожнього руху затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Відповідно до ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Отже, кожен водій, рухаючись по головній дорозі, вправі розраховувати, що інші водії будуть дотримуватись Правил дорожнього руху, а, відтак, у нього на шляху не виникнуть перешкоди у вигляді іншого транспортного засобу, який, виїжджаючи з другорядної дороги, не надасть йому дороги.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з вищезазначених підстав місцевим судом взято до уваги помилково, оскільки немає підстав вважати, що зазначені свідки можуть з точністю встановити швидкість руху автомобіля. Крім того, зазначені пояснення ніяким чином не спростовують встановлений Правилами дорожнього руху обов`язок водія, який рухається по другорядній дорозі, надати перевагу у русі водієві, який рухається по головній дорозі.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому постанова місцевого суду в частині, що його стосується підлягає скасуванню, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В іншій частині постанова Подільського районного суду міста Києва від 23 липня 2021 року не оскаржувалася, а, відтак, апеляційним судом не переглядається.

Керуючись ст. 245, п.1 ч.1 ст. 247, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 23 липня 2021 року в частині, що стосується ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрити із підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв