Дата документу 08.09.2021 Справа № 554/6310/21
Провадження № 3/554/1635/2021
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 вересня 2021 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., за участі секретаря судового засідання Кіяшко К. В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Оніпка Є. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і матеріали справи додані до них щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП та інші відомості щодо особи ініціатором складення протоколу не надані,

в с т а н о в и в :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення серії ААБ № 126674 та № 126675 від 02 липня 2021 року, складених начальником ВРОМ УПП в Полтавській області ДПП майором поліції Вакулою О. С. та інспектором ВРОМ ДТП УПП в Полтавській області ДПП майором поліції Клименком О. М., відповідно, 02 липня 2021 року, о 07 год 55 хв, ОСОБА_1 , в м. Полтаві по вул. Лідова, 1, керуючи автомобілем "Шкода Фабіа", д. н. з. НОМЕР_1 , не витримав безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем "Тойота Ленд Крузер", д. н. з. НОМЕР_2 , під керуванням водія - ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, та будучи причетним до ДТП, місце пригоди залишив.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміновані особі адміністративні правопорушення

Дії ОСОБА_1 ініціатором складення протоколів кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, відповідно до якої, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року та ст. 122-4 КУпАП, відповідно до якої, залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення інкримінованих йому правопорушень

Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, не визнав та пояснив, що він ніяких ДТП не скоював, а тому місце пригоди залишити не міг. Вказував, що жодних фото- та/або відеоматеріалів, які надали б можливість переконатися, що подія взагалі відбулась, а автомобіль "Тойота Ленд Крузер", д. н. з. НОМЕР_2 , дійсно отримав якісь пошкодження, і що вони були завдані саме ОСОБА_1 ініціатором складення протоколів не надано. Той факт, що ДТП не було вчинене ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме поясненнями водія автомобіля "Тойота Ленд Крузер" ОСОБА_2 , з яких слідує, що ДТП з останнім вчинив автомобіль сірого кольору, в той час як ОСОБА_1 пересувався на автомобілі синього кольору. Крім того, ОСОБА_2 у своїх поясненнях зазначив, що автомобіль сірого кольору, виїхавши на зустрічну полосу, пошкодив праве крило та бампер його автомобіля, однак працівниками поліції жодних пошкоджень правого крила та бампера зафіксовано не було. З фото, яке було додано до протоколів та на якому зафіксоване пошкодження у вигляді діагональної подряпини, взагалі не зрозуміло, який автомобіль зображений на ньому та де саме на цьому автомобілі розташована подряпина. Крім того, зазначив, що працівники поліції, коли він з`явився за їх викликом, наполягали, що саме за участі його автомобіля відбулась ДТП, про що свідчить відео з камери безпечне місто, яке ОСОБА_1 демонструвати відмовились, але на якому, зі слів працівників поліції, видно як його автомобіль виїжджає з вулиці, де на їх думку, сталася ДТП, при цьому, самого моменту ДТП жодним допустимим засобом доказування в них не зафіксовано. За наведених обставин, що свідчать про відсутність складу адміністративного правопорушення, просив суд закрити справу щодо нього на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали, додані до протоколів, суд дійшов висновку про відсутність доказів вчинення останнім інкримінованих йому правопорушень та необхідності закриття справи за відсутністю події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, з огляду на таке.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року дійшов висновку про те, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в такому процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП, зокрема, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону ініціатором складення Протоколів були грубо порушені.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КУпАП. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказував, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується з стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Разом з тим, надані ініціатором складення протоколів докази в цій справі цим критеріям не відповідають, з огляду на таке.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, ініціатором складення протоколів надано до суду протоколи про адміністративне правопорушення серії ААБ № 126674 та № 126675 від 02 липня 2021 року (а. с. 1, 2), схему місця ДТП (а. с. 3), відібрані у водія автомобіля "Тойота Ленд Крузер", д. н. з. НОМЕР_2 та у ОСОБА_1 пояснення (а. с. 4, 5), рапорт (а. с. 12).

Відповідно до рапорту інспектора-чергового ВЧС УПП в Полтавській області ДПП Вишнівецького З. О., 02 липня 2021 року, о 08 год 03 хв, було зафіксовано факт отримання заяви ОСОБА_2 , у якій останній стверджував про те, що таксі "Шкода" сірого кольору скоїло зіткнення з його автомобілем "Тойота Ленд Крузер", після чого місце пригоди залишив.

Теж саме ОСОБА_2 засвідчив і у своїх поясненнях, зазначивши при цьому, що автомобіль сірого кольору виїхав на зустрічну полосу та пошкодив переднє праве крило та бампер його автомобіля.

Водночас зі схеми місця ДТП, складеної інспектором ВРОМ ДТП УПП в Полтавській області ДПП майором поліції Клименком О. М., слідує, що місцем контакту поліцейським було визначено саме лівий передній бампер автомобіля "Тойота Ленд Крузер", д. н. з. НОМЕР_2 .

Отже, зміст рапорту та наданих ОСОБА_2 письмових пояснень не відповідає схемі місця ДТП, яка за визначенням п. 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція № 1395), є графічним зображенням місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, яке оформлюється з дотриманням вимог цієї Інструкції на місці пригоди і підписується її учасниками.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження викладених у протоколах фактів. Висновки ініціаторів складання протоколів фактично обґрунтовані лише зі слів ОСОБА_2 - водія автомобіля "Тойота Ленд Крузер", д. н. з. НОМЕР_2 .

Суд констатує, що не приймає до уваги та не розцінює як належні та допустимі докази у даній справі додані до протоколів фотоматеріали, процесуальне походження яких невідоме.

Фото з зображенням на ньому пошкоджень автомобіля сірого кольору та окремі фото вже з зображенням автомобілів "Тойота", д. н. з. НОМЕР_2 та "Шкода Фабіа", д. н. з. НОМЕР_1 , унеможливлює встановлення за ними фактичних даних про наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, наявності на них механічних пошкоджень, характеру та механізму їх походження, а отже винності у адміністративному правопорушенні ОСОБА_1 , а також інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Інших доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому адміністративних правопорушень, ініціаторами складення протоколів суду не надано. Наявні у матеріалах справи схема місця ДТП, рапорт, пояснення водія автомобіля "Тойота Ленд Крузер", д. н. з. НОМЕР_2 та ОСОБА_1 є взаємновиключаючими та суперечать один одному. Жодних доказів, які б усували вказані суперечності поліцейськими до матеріалів справи не додано.

Працівниками поліції не дотримано відповідного доказового забезпечення, що, в свою чергу, передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року у справі № 1-р/2019 зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно якого при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах "Ірландія проти Сполученого Королівства", "Яременко проти України", "Нечипорук і Йонкало проти України", "Кобець проти України").

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у суду щодо винуватості особи після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості звинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною.

На переконання суду, дані відображенні працівниками поліції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту".

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях (ст. 62 Конституції України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, адже його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного, так і міжнародного законодавства.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 283 та 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративних правопорушень, передбачених за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Г. Савченко