КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційного провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
№ 33/824/3488/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 755/5408/21

02 вересня 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Кулікова С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 19 квітня 2021 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200,00 грн. та позбавлено права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Постанова мотивована тим, щоОСОБА_1 01.03.2021 року о 06 годині 30 хвилин, у м. Києві, по вул. Усенка, 7/9, керував автомобілем «Renault Logan», н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, розширенні зіниці очей, що не реагують на світло, сухість ротової порожнини. Огляд проводився у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 квітня 2021 року №001028, виготовленому на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, станом на момент огляду на стан сп`яніння 01.03.2021 о 06:40 водій ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з такою постановою, 22 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, однак постановою судді Київського апеляційного суду від 18 травня 2021 року апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала, оскільки скарга не була підписана особою, яка її подала.

29 травня 2021 року ОСОБА_1 повторно звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, однак постановою Київського апеляційного суду від 25 червня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду та апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

02 липня 2021 року ОСОБА_1 втретє звернувся з апеляційною скаргою на постанову суду, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що суд відмовляючи у задоволенні заяви про поновлення строку упереджено поставився до його доводів , викладених у заяві. Також просив постанову суду скасувати, та закрити провадження за відсутністю в його діях складу правопорушення.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити та поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 19 квітня 2021 року, як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки наведені апелянтом підстави підтверджуються матеріалами справи.

Апеляційну скаргу обгрунтовував тим, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, не відповідає фактичним обставинам справи, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що суд не врахував, що він не керував транспортним засобом, а він був припаркований. Докази на підтвердження зворотного матеріали справи не містять. Вказував на те, що лабораторні дослідження не проводилися, що ставить під сумнів законність висунутого йому обвинувачення. При цьому, суд не надав оцінку його доводам та не навів у постанові мотивів, з яких він дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, вважав, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст.. 245, 252, 280, 283 КУпАП про всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, а тому необґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, клопотання про відкладення розгляду справи не надходило, тому суд вважав можливим проводити розгляд справи у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності.

Так, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №143305, складений 01 березня 2021 рокуо 07 год. 00 хвна вул. Петра Запорожця, 20 у м. Києві (КНП «КМНКЛ «Соціотерапія»), в якомузазначено всі необхідні реквізити протоколу та відомості як про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і суть вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, у протоколі зазначено про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, а також положень ст. 268 КУпАП, та про те, що ОСОБА_1 отримав тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_2 ,. У графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» не зазначено будь-яких заперечень. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомлений. Протокол не містить будь-яких інших пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди з його змістом. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв, мотивів не згоди з протоколом не зазначив.

Протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і порушень при його складанні, що стали би підставою для скасування постанови суду, не встановлено.

Також, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, крім даних протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується висновком від 05 березня 2021 року №001028 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у наркотичному сп`янінні.

На переконання суду апеляційної інстанції, висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за встановлених судом обставин, є правильним, обґрунтованим та підтвердженим наявними у справі доказами, які суд перевірив і надав належну оцінку у їх сукупності, та доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та у висновку від 05.03.2021 №001028 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 не надав.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, та останній був припаркований, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, оскільки доказів на підтвердження вказаних обставин, апелянтом надано не було.

Крім того, слід зазначити, що під час розгляду справи доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 оскаржував у встановленому законом порядку дії працівників поліції за фактом складання протоколу, надано не було.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про відсутність складу правопорушення є необґрунтованими.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності підтверджується наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і апеляційний суд не знаходить підстав для скасування постанови суду, яка є законною, вмотивовано, такою, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, і підстави для її скасування відсутні, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанову суду першої інстанції необхідно залишити без зміни як законну та обґрунтовану, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 19 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 19 квітня 2021 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду С.В. Кулікова