Справа № 727/8721/21
Провадження № 3/727/4136/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м.Чернівці Одовічен Я.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КпАП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м.Чернівці надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173-2 ч.1 КпАП України.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 01.09.2021 року о 11 год. 20 хв. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 умисно висловлював образи, а також умисно дав ляпас по відношенню до своєї сестри ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає з ним за адресою АДРЕСА_1 , чим вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, чим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.1 КпАП України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення визнав частково. Пояснив суду, що дійсно проживає разом із сестрою за вказаною адресою. 01.09.2021 року між ним та сестрою ОСОБА_2 винив конфлікт, який вона сама спровокувала та в ході якого від дав їй ляпас.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що в діях останнього є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Так, ч.1 ст.173-2 КпАП України предбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.17 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно з приписами ст.3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Стаття 28 Конституції України декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «Опуз проти Туреччини» (Opuz v. Turkey) no. 33401/02 від 09 вересня 2009 року Європейський суд з прав людини прийшов до висновку, що насильство в сім`ї не є приватною чи сімейною справою, але є проблемою, яка зачіпає суспільні інтереси, що в свою чергу вимагає ефективних дій з боку держави. Суд також зазначив, що недостатньо мати закони щодо протидії домашньому насильству, більш важливішим є наявність ефективних механізмів їхньої реалізації.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 01.09.2021 року серії ВАБ №205746, письмовими поясненнями потерпілої особи, поясненнями ОСОБА_3 в судовому засідання, де він підтвердив, що дав ляпас ОСОБА_1 .

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не надав.

Також судом враховано, що ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав факт сутички між ним та потерпілою, в ході чого він її вдарив.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його майновий та сімейний стан.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 173-2, 283-285 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 ) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.2 КпАП України і за його вчинення накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці.

Суддя Одовічен Я.В.