Дата документу Справа № 937/8073/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №937/8073/21 Головуючий в 1 інст. Урупа І.В.
Провадження №33/807/679/21 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 листопада 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 адвоката Каталіна В.В., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 серпня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 22.08.2021 о 04-22 год. ОСОБА_1 керував автомобілем Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Героїв України, в м. Мелітополі Запорізької області з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нестійка хода), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Alcotest Drager та в закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що він дуже поспішав та погодився на всі забаганки працівників поліції, оскільки віз додому свою знайому ОСОБА_2 , яка перебувала у хворобливому стані. Вказує, що суд не надав можливості захищатися та скористатись професійною правничою допомогою, надати пояснення та клопотання про допит свідків, крім того матеріали справи не містять повідомлення про виклик його до суду. Вказує, що інспектором поліції було порушено Інструкцію, оскільки не було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України. Зазначає, що з формулюванням в протоколі про ознаки алкогольного сп`яніння не згоден, що спростовується відеозаписом подій. Звертає увагу, що працівниками поліції не було дотримано порядок проходження огляду на визначення стану сп`яніння, який встановлено ст. 266 КУпАП. Пояснення свідків є недопустимими доказами, оскільки їх письмові пояснення складені працівником поліції та є ідентичними. Крім того, він не був відсторонений від керування транспортним засобом, що також підтверджує про відсутність у нього ознак алкогольного сп`яніння. Просить постанову суду скасувати, та закрити провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , думку його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги щодо порушення судом ст. 268 КУпАП, оскільки справу розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційна інстанція виходить із наступного.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно протоколу серії ААБ № 251887 від 22.08.2021 року ОСОБА_1 було відомо про дату та час розгляду справи в Мелітопольському міськрайонному суді Запорізької області, а саме 31.08.2021 р., обізнаність про що останній засвідчив своїм підписом у протоколі (а.с. 1).

Отже, ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, до судового засідання 31.08.2021 р. не з`явився, причин неявки суду не повідомив, заяви про відкладення слухання справи не надав, тому суд правомірно розглянув справу у відсутність належним чином повідомленого правопорушника.

Крім того, інформація про завчасне публікування списків справ, призначених до розгляду в кожному суді України, у тому числі в Мелітопольському міськрайонному суді Запорізької області, на офіційному сайті, дошці об`яв, є загальновідомою.

Права передбачені ст. 268 КУпАП були поновленні ОСОБА_1 шляхом виклику до суду апеляційної інстанції. Суд апеляційної інстанції переконався у обізнаності представника ОСОБА_1 - адвокат Каталіна В.В. про судовий розгляд справи та надання можливості бути присутніми в суді апеляційної інстанції, надавати пояснення і користуватися передбаченими ст.268 КУпАП правами. Реалізації зазначених прав пов`язана виключно із волевиявленням особи, однак ні ОСОБА_1 ні його захисник - адвокат Каталін В.В. до апеляційного суду не з`явилися, тому апеляційний суд вирішив розглянути апеляційну скаргу у відсутність учасників процесу, що не суперечить ч.6 ст. 294 КУпАП.

Перевіряючи інші доводи ОСОБА_1 апеляційна інстанція виходить з наступного.

Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 251887 від 22.08.2021 року (а.с. 1) та визнаних судом доведеними підтверджується:

направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «МЗНПД» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 7); актом огляду на стан сп`яніння (а.с. 6), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 8,9), довідкою адмінпрактики (а.с.3), відеозаписом події (а.с.15).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Перевіряючи доводи апелянта, що працівниками поліції не було дотримано порядок проходження огляду на визначення стану сп`яніння, який встановлено ст. 266 КУпАП апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Так, порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015№ 1452/735(далі -Інструкція №1452/735).

Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Із аналізу наведених норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол проадміністративне правопорушення. При цьому, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків (ч.2ст.266 КУпАП, п.6 Розділу 1 Інструкції № 1452/735).

Із відеозапису події вбачається переслідування патрульним автомобілем транспортний засіб Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1 , який зупиняється та із водійської двері автомобіля виходить чоловік та йде до поліцейських. Далі на відеозаписі зафіксовано як працівник поліції, при наявності двох свідків, пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці або проїхати у медичний заклад, на що останній відмовився, що узгоджується із вимогами Інструкції та положеннями ст. 266 КУпАП, а тому порушення процедури огляду, апеляційним переглядом не виявлено.

До посилань ОСОБА_1 , що він дуже поспішав та погодився на всі забаганки працівників поліції, оскільки віз додому свою знайому ОСОБА_2 , яка перебувала у хворобливому стані апеляційний суд ставиться критично, оскільки на відеозаписі інших осіб або розмов ОСОБА_1 про хворого пасажира в автомобілі не зафіксовано.

Крім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 визнав, що вживав увечері пиво, що додатково свідчить про обґрунтованість вимог працівників поліції пройти огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

При прийнятті рішення, суддя обґрунтовано врахував письмові пояснення свідківОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 8,9), які були запрошені працівниками поліції для засвідчення факту відмови від проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки їх письмові пояснення відповідно до вимог статті 251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Так, з письмових пояснень вказаних свідків вбачається, що в них містяться особисті дані опитуваних осіб, їм роз`яснено ст. 63 Конституції України, та в кінці кожного з пояснень міститься вказівка, про те, що: «пояснення записано вірно та мною прочитано, зауважень до викладеного я не маю», що цілком обґрунтовано дає підстави вважати про що дані особи підтверджують саме ті дані, які викладені в поясненнях, що і було засвідчено їх власноручними підписами.

Отже, доводи, що пояснення свідків є недопустимими доказами повністю спростовано вищенаведеним.

Доводи щодо не згоди з формулюванням в протоколі про ознаки алкогольного сп`яніння слід відхилити, оскільки акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, в якому зазначені аналогічні ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підписав без заперечень (а.с 6).

Відсутність у матеріалах справи даних про роз`яснення прав та відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не спростовують встановленого судом першої інстанції факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник