Справа № 936/496/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
03.12.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Животова Є.Г., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Повідайчика О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою захисника Повідайчика О.І. на постанову судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 07.07.2021,
Постановою судді Воловецького районного суду від 07.07.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн судового збору.
В оскарженій постанові судді від 07.07.2021 йдеться про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за таких обставин.
16.05.2021, о 21 год. 30 хв., на автодорозі Київ-Чоп М-06, 717 км, ОСОБА_1 керував транспортним засобом "OPEL VIVARO", н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Своїми діями особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 2.5 ПДР.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Повідайчик О.І. просить зазначену вище постанову судді від 07.07.2021 скасувати, а провадження у даній справі закрити.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення підставами для проходження ОСОБА_1 огляд на стан наркотичного сп`яніння було припущення поліцейського про ймовірне перебування підзахисного в такому стані оскільки інспектору здалося, що у ОСОБА_1 спостерігається: 1) порушення мови, 2) зіниці очей не реагують на світло.
Зазначені симптоми об`єктивно не підтверджуються жодним наявним доказом у справі про адміністративне правопорушення. Так, з наданих відеозаписів вбачається, що у ОСОБА_1 відсутнє порушення мови. Докази перевірки реакції зіниць водія на світло в матеріалах справи також відсутні. Відтак наявними доказами підтверджується об`єктивна відсутність підстав для проведення огляду ОСОБА_1 з метою встановлення стану сп`яніння. Суд першої інстанції проігнорував доводи захисту про ці обставини.
Матеріалами справи об`єктивно доводиться, що поліцейський не пропонував ОСОБА_1 пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а підзахисний не відмовлявся проходити такий огляд на місці зупинки. Навпаки, він готовий був пройти огляд на місці, оскільки не перебував у стані сп`яніння й дуже поспішав.
Проте, навіть якщо б ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці така відмова, відповідно до пункту 6 відповідного Порядку тягнула за собою обов`язок поліцейського направити водія для проходження огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Діючи у відповідності до зазначеного порядку, поліцейський, відповідно до пункту 8 відповідної Інструкції зобов`язаний був оформити направлення на проходження огляду, форма якого наведено в додатку 1 до зазначеної Інструкції. Згідно з приписами пункту 7 відповідного Порядку поліцейський зобов`язаний був забезпечити проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних ознак.
Також захисник звертає увагу на те, що в порушення зазначених норм інспектор поліції не направляв ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу, не доставляв його туди, а відтак підзахисний не відмовлявся у вказаному закладі від проходження огляду з метою встановлення стану сп`яніння.
Працівником поліції вимкнено бодікамеру та запропоновано ОСОБА_1 відмовитись від проходження огляду, тоді його зразу відпустять, а в подальшому він сплатить штраф в сумі близько 850 грн. Зважаючи на такі запевнення інспектора, не маючи підстав йому не довіряти, будучи юридично необізнаним, він погодився на пропозицію і сказав на камеру, що відмовляється від проходження огляду.
Також захисник вважає недопустимими доказами відеозапис, як таких, що зроблені з порушенням встановленого порядку.
Також заявлено, що правопорушення вчинено внаслідок провокації інспектора, а вірніше навіть спонукання до його вчинення шляхом введення підзахисного в оману щодо юридичних наслідків його дій.
Суд проігнорував доводи сторони захисту щодо наявності провокації з боку працівника правоохоронного органу, не врахував при цьому практики ЄСПЛ, зокрема, у справах «Банніков проти Російської Федерації», «Веселов та інші проти Російської Федерації», «Матановіч проти Хорватії», «Раманаускас проти Литви», «Чохонелідзе проти Грузії» та висновків Верховного Суду, викладених зокрема в постановах від 09.12.2020 в справі № 323/669/19, від 12.05.2021 в справі № 1166/1199/18, не взяв до уваги твердження захисника, на те, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була наслідком провокації інспектора взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції Деревянко О.І., оскільки дане твердження ґрунтується на припущеннях і не підтверджено належними і допустимими доказами. Тобто суд, в порушення зазначених вище норм діючого законодавства, відступив від принципу презумпції невинуватості та переклав тягар доведення на сторону захисту.
Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КУпАП є лише розгляд справи.
Справа розглянута судом з порушенням принципу законності, однобоко, не об`єктивно, чим порушено вимоги частини 3 статті 62 Конституції України, частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статей 1 і 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статей 7, 9, 245, 247, 251, 252, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Заслухавши доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Повідайчика О.І. на підтримання наведеної вище апеляційної скарги, вивчивши матеріали даної справи, апеляційний суд визнає, що вказана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Суддя першої інстанції, як вбачається з оскарженої його постанови від 07.07.2021, дотримав усі вимоги Закону, зокрема ст.280 КУпАП, правильно з`ясувавши, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, винність даної особи в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення цієї справи.
Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив матеріали даної справи, вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Такий висновок судді ґрунтується на повно і всебічно досліджених у суді зібраних у даній справі доказах: протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 292646 від 16.05.2021; пояснення свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зі свідчень яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку; відеозаписом, який підтверджує відмову ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків за часу та обставин, встановлених судом.
Жодного доказу порушення вимог закону суб`єктом складання протоколу про адміністративне правопорушення у даній справі не має, а усі наведені вище доводи захисника є припущеннями.
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, і зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи захисника Повідайчика О.І. щодо порушення працівниками поліції порядку огляду на стан сп`яніння, оскільки проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не передбачено за допомогою спеціального технічного приладу, а такий огляд може бути проведений виключно у медичному закладі.
Також апеляційним судом не береться до уваги твердження захисника, про те, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була наслідком провокації інспектора взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції Деревянко О.І., оскільки дане твердження ґрунтується на припущеннях і не підтверджено належними і допустимими доказами.
Жодного доказу звернення з відповідною скаргою строни захисту у даній справі до відповідного правоохоронного органу захисником та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності апеляційному суду не надано.
Зважаючи на викладене, апеляційний суд приходить висновку про те, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнано винним у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення; адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП і є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст.23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
На інші доводи, які б давали підстави для скасування чи зміни оскарженого судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Тому, оскаржувана постанова судді місцевого суду від 07.07.2021, як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін, а подана захисником Повідайчиком О.І. апеляційна скарга без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Повідайчика Олега Івановича залишити без задоволення, а постанову судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 07.07.2021 про визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя