ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/9742/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Скуба А.В. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

21.09.2021 року о 21 год. 50 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем "Chery" д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Драгоманова у м. Києві у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння, проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою приладу "Драгер" у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, та суду пояснив, що того вечора він приїхав до будинку АДРЕСА_2 , де він прописаний та в даний час проживає його сестра із своєї сім`єю, та разом із чоловіком сестри почали розпивати пиво в салоні його автомобіля. Через деякий час до автомобіля підійшли працівник поліції які в процесі спілкування запідозрили у нього озанаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд. Оскільки у такій ситуації він опинився вперше та не знав як правильно реагувати він вирішив не сперечатися із праціниками поліції та пройшов огляд, хоча і не керував транспорним засобом. Частиною 2 ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність. Заслухавши в судовому засідання пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, зокрема дані які відображено у протоколі про адміністративне правопорушення, результатах приладу "Драгер", Акті огляду, поясненнях свідків, розписці та відеозаписах із нагрудної камери працівника поліції суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог п. 2.9.а Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Із даних які відображено у результатах приладу "Драгер" та Акті огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння показав позитивний результат, а саме 2,33 проміле. Після огляду відеозаписів із нагрудної камери працівнкиа поліції, можна зробити категоричний висновок, що автмобіль "Сhery" н.з. НОМЕР_1 21.09.21 року було саме зупинено, після відпрацювання орієнтування, про що повідомляє працівник поліції та фактично не оспорює сам ОСОБА_1 .

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, які не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9.а ПДР України «поза розумним» сумнівом доведена в судовому засіданні, оскільки останній керував транспорним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Що стосується пояснень ОСОБА_1 з приводу того, що автомобілем він не керував, а в момент того коли працівники поліції підійшли до автомобіля він давно стояв припаркованим, суд ставиться критично та розціє такі пояснення як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності, оскільки із відеозаписів які було досліджено в судовому засіданні чітко вбачається, що автмомобіль стоїть посеред проїжджої частини, працівники поліції на запиння ОСОБА_1 про причину зупинки повідомляють, що в чегрову частину надійшло повідомлення, про те, що водій даного автомобіля керує ним із озаками алкогольного сп`яніння, після чого вони певний час їхали за ним.

Враховуючи вище викладене, обставини та характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 ступінь його вини, відсутність обтяжуючих обставин, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпаП. На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 454 гривні на користь держави. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, ч.1 ст.130, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,- П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 000 н.м.д.г., що становить 17 000 гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 гривні. Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП. Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трох місяців з дня її винесення. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва. Суддя: