ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1868/21

09 вересня 2021 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Левчук В.В.

розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , працює водієм у фізичної особи-підприємця, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ст.122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2021 року о 17 год 40 хв на 114 км автодороги Н25 Городище-Рівне-Старокостянтинів відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інспектором взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №291593 з якого вбачається, що 01.07.2021 о 11 год. 44 хв. на автодороги Н25 Городище-Рівне-Старокостянтинів водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом DAF XF105.510, державний номерний знак НОМЕР_2 з напівпричіпом Wielton NW, державний номерний знак НОМЕР_3 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, об`їжджаючи перешкоду виїхав на смугу зустрічного руху, при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом, який рухався на зустріч, а саме з транспортним засобом Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2 та який будучи некерованим скоїв зіткнення з транспортним засобом DAF XF105.510, державний номерний знак НОМЕР_5 з напівпричіпом Bador, державний номерний знак НОМЕР_6 під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку у смузі зустрічного руху, після чого водій транспортного засобу Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_4 ОСОБА_2 за інерційним рухом скоїв наїзд на електроопору, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.2.3«б», 13.3 Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також 01 липня 2021 року о 18 год 40 хв на 114 км автодороги Н25 Городище-Рівне-Старокостянтинів відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інспектором взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №291594 з якого вбачається, що 01.07.2021 о 11 год. 44 хв. на автодороги Н25 Городище-Рівне-Старокостянтинів водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом DAF XF105.510, державний номерний знак НОМЕР_2 з напівпричіпом Wielton NW, державний номерний знак НОМЕР_3 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив її місце, чим порушив вимоги п.2.10«а» Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи, що дані адміністративні матеріали складено відносно однієї і тієї ж особи, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи по суті, провадження у справах про адміністративні правопорушення №3/564/1112/21 та №3/564/1113/21 відносно ОСОБА_1 підлягають об`єднанню в одне провадження в межах справи №564/1868/21.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив факт вчинення ним адміністративних правопорушень та пояснив, що дійсно 01.07.2021 орієнтовно о 11:45 керував транспортним засобом DAF XF105.510, державний номерний знак НОМЕР_2 з напівпричіпом Wielton NW, державний номерний знак НОМЕР_3 та рухаючись по автодорозі Н25 Городище-Рівне-Старокостянтинів. На одній з ділянок автодороги помітив, що проводяться дорожні роботи, місце проведення яких було огороджене яскравими пластиковими конусами та відповідними дорожніми знаками, у зв`язку з чим, останній знизив швидкість, пригальмував, та пропустивши транспортні засоби, які рухались назустріч, почав з дотриманням усіх вимог ПДР маневр об`їзду місця проведення дорожніх робіт. Коли завершував маневр, то по зустрічній смузі до нього наблизився автомобіль Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_4 , який зіткнувся з автомобілем DAF XF105.510, державний номерний знак НОМЕР_5 з напівпричіпом Bador, державний номерний знак НОМЕР_6 під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався позаду і після чого з`їхав у кювет. Вказує, що його транспортний засіб пошкоджень не зазнав, оскільки водій автомобіля Ford Transit не зачепив його, а пошкодження його автомобіля, які працівники поліції записали у схемі місця ДТП, наявні давно. Слідів зіткнення ні автомобіль ні напівпричіп не містять. Також пояснив, що після ДТП він зупинився, на місце приїхали власник автомобіля його автомобіля та автомобіля Ford Transit і на місці учасники ДТП домовились скласти європротоколи, а йому сказали, що він може їхати, оскільки він не причетний і пошкоджень не має, а тому він поїхав, оскільки мав ще розвантажитись. За якийсь час до нього подзвонив його роботодавець та попросив його повернутись, бо власник автомобіля Ford Transit передумав складати європротоколи і вирішив викликати працівників поліції, а відеореєстратор, який зафіксував обставини ДТП, є лише у нього ОСОБА_1 . Після розвантаження він приїхав і на нього було складено два протоколи: по факту ДТП та залишенню місця ДТП.

Представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Маєвський О.А. подав пояснення у яких вказав, що ОСОБА_2 рухався у своїй смузі з дозволеною швидкістю, а водій автомобіля DAF XF105.510, державний номерний знак НОМЕР_2 з напівпричіпом Wielton NW, мав намір повертати ліворуч на другорядну дорогу, у зв`язку з чим виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого ОСОБА_2 зачепив автомобіль ОСОБА_1 своїм лівим дзеркалом, після чого по інертному руху зіткнувся з транспортним засобом DAF XF105.510, державний номерний знак НОМЕР_5 з напівпричіпом Bador, державний номерний знак НОМЕР_6 , який рухався за ОСОБА_4 і який теж мав намір повертати ліворуч, а після цього злетів в кювет де наїхав на електроопору. Просить визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що він керував автомобілем DAF XF105.510, державний номерний знак НОМЕР_5 з напівпричіпом Bador, державний номерний знак НОМЕР_6 і рухався за ОСОБА_1 і факту зіткнення автомобіля Ford Transit з автомобілем ОСОБА_1 не було. Натомість, оминувши автомобіль ОСОБА_1 , водій автомобіля Ford Transit навіть не намагався уникнути зіткнення, і зіткнувся з передньою лівою частиною його вантажного автомобіля вже коли ця частина була на своїй смузі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що є власником обох вантажних автомобілів DAF XF105.510 і по приїзду на місце ДТП не виявив будь-яких пошкоджень у автомобілі, яким керував ОСОБА_1 , а тому відпустив його. Інші учасники автопригоди також не мали до ОСОБА_1 претензій на той момент. Навпаки, сторони домовлялися про складення європротоколів.

У судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що рухався по своїй смузі, у колоні, і за транспортним засобом, який рухався перед ним, не бачив, що водій фури розпочав маневр об`їзду перешкоди. Оскільки його транспортний засіб був дуже завантажений, він почав пригальмовувати, а вправо не прийняв щоб уникнути зіткнення, оскільки боявся перевернутися. Спочатку він зачепився дзеркалом за напівпричіп вантажівки під керуванням ОСОБА_1 , орієнтовно посередині борта і лише після цього почав приймати вправо, щоб уникнути зіткнення з вантажівкою, яка рухалася позаду.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , їх представників, показання свідків, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши протокол та матеріали, додані до протоколу, дійшов наступних висновків.

Так на підтвердження порушення ОСОБА_1 п.2.3«б», п.2.10«а» та п.13.3 Правил дорожнього руху України та вчинення останнім адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення надано протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №291593 та ДПР18 №291594 від 01.07.2021, схему місця ДТП, пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 01.07.2021, копію протокола про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №300027 від 01.07.2021 відносно ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1, 2 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративне правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Так, відповідно до п.2.3 «б» Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.2.10 «а» Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до п.13.3 Правил дорожнього руху України, під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Відповідно до ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Разом з тим судом встановлено, що матеріли справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 п.2.3«б», п.2.10«а» та п.13.3 Правил дорожнього руху України.

Зокрема описані у схемі місця ДТП пошкодження заднього стопа та задніх габаритних ліхтарів напівпричіпа Wielton NW, який буксирував автомобіль DAF XF105.510, державний номерний знак НОМЕР_2 і яким керував ОСОБА_1 , були наявні до події 01.07.2021 року, що підтвердив сам ОСОБА_1 .

Більше того, свідок ОСОБА_3 , який безпосередньо керував автомобілем DAF XF105.510, державний номерний знак НОМЕР_5 з напівпричіпом Bador, державний номерний знак НОМЕР_6 , підтвердив, що факту зіткнення автомобіля Ford Transit з автомобілем, яким попереду керував ОСОБА_1 , не було.

Відсутність пошкоджень та будь яких слідів від удару дзеркалом на автомобілі, яким керував ОСОБА_1 також підтвердив свідок ОСОБА_5 , який є власником обох вказаних вище вантажних автомобілів DAF XF105.510. Такі пошкодження відсутні серед опису пошкоджень у схемі місця ДТП.

Крім того, у схемі місця ДТП серед опису пошкоджень автомобіля Ford Transit відсутня згадка про ліве дзеркало.

Вказані обставини ставлять під сумнів факт зіткнення автомобіля Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2 з автомобілем DAF XF105.510, державний номерний знак НОМЕР_2 з напівпричіпом Wielton NW, державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 .

При цьому, з наданого захисником ОСОБА_1 , адвокатом Луцюком І.В., відеозапису з відеореєстратора з автомобіля ОСОБА_1 вбачається, що перед початком маневру об`їзду перешкоди огородженої ділянки проведення дорожніх робіт, ОСОБА_1 знизив швидкість, пропустив усі транспортні засоби, які рухались на зустріч по зустрічній смузі в межах видимості, і які, крім того, прийняли вправо коли останній об`жджав перешкоду, та почав маневр об`їзду перешкоди, а автомобіль Ford Transit наблизився до нього лише коли останній завершував маневр об`їзду перешкоди і факту зіткнення з автомобілем Ford Transit відеозапис не містить.

Більше того, як вбачається з наданого відеозапису, водій автомобіля Ford Transit навіть не намагався уникнути зіткнення, прийнявши вправо, а навпаки наближався ближче до подвійної суцільної лінії, яка розділяє транспортні потоки зустрічних напрямків, а ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що не міг пошкодити задній стоп та задні габарити в автомобілі ОСОБА_1 , оскільки зачепив йог лише дзеркалом.

При цьому суд не приймає до уваги доводи представника потерпілого щодо наміру повороту ліворуч на другорядну дорогу, оскільки такого повороту вказана ділянка дороги не містить, а ОСОБА_1 лише здійснював маневр об`їзду перешкоди і перешкод у цьому йому не було.

Також суд відхиляє аргументи сторони потерпілого відносно розташування уламків дзеркала, оскільки для надання оцінки таким обставинам (спосіб та порядок розміщення, переміщення уламків при ДТП) необхідні спеціальні знання, а жодна зі сторін не клопотала про призначення у справі автотехнічної експертизи.

Адміністративне правопорушення передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення є правопорушенням із матеріальним складом. Тобто, його об`єктивна сторона передбачає як діяння у вигляді порушення ПДР, так і наслідки у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Разом з тим, доказів порушення ОСОБА_1 ПДР, а також тієї обставини, що внаслідок можливого порушення ПДР автомобілі під керуванням ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зазнали механічних пошкоджень матеріали справи не містять, і таких доказів судом не здобуто.

Відтак, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 та ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд також враховує, що 17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Так в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Крім того, щодо формулювання суті адміністративного правопорушення, то Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Відтак, наявні в матеріалах справи докази викликають у суду обґрунтований сумнів у доведеності поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому суд дійшов переконливого висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 та ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст.36, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати провадження у справах про адміністративні правопорушення №3/564/1112/21 та №3/564/1113/21 відносно ОСОБА_1 в одне провадження в межах справи №564/1868/21.

Провадження в справі №564/1868/21 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.122-4 та ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненської апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяВ. В. Левчук