ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/405/21 Справа № 700/494/21 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Бесараб Н. В. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Лисянського районного суду Черкаської області від 03.09.2021 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Лисянського районного суду Черкаської області від 03.09.2021 року, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 . непрацюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454грн. 00 коп.

Відповідно до даної постанови, 13.07.2021 року о 21 годині 40 хвилин в с. Бужанка Звенигородського району Черкаської області, по вул. Б. Хмельницького, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ- 2107 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» та відеофіксація за допомогою бодікамери, чим порушив п. 2.9 а ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, заяв та клопотань не заявляв. Заперечив факт керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Пояснив суду, що 13.07.2021 він керував автомобілем ВАЗ-2107 і зупинився на обочині дороги, оскільки пробив» шину. Викликав по телефону брата, щоб він допоміг відремонтувати автомобіль, а сам пішов до магазину, де випив 0.5 л пива. Коли повернувся до автомобіля, то невдовзі до нього під`їхали працівники поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння. Він не заперечував та підтвердив факт вживання алкоголю, але наполягає на тому, що автомобілем у стані сп`яніння не керував.

Поліцейський сектору поліцейської діяльності № 2 Звенигородського РВГІ ГУНП в Черкаській області Мельніченко Д.П. у судовому засіданні пояснив суду, що 13.07.2021 в с. Бужанка Звенигородського району під час патрулювання був зупинений автомобіль ВАЗ 2107 під керуванням ОСОБА_1 який був не пристебнутий ременем безпеки. Під час спілкування з водієм, виникла підозра, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. На його запитання, чи керував він автомобілем після вживання алкоголю. ОСОБА_1 відповів ствердно і погодився пройти тест на стан сп`яніння на місці зупинки. Вказаний факт було зафіксовано в протоколі і під відеозапис. що долучений до матеріалів справи.

Постановою судді Лисянського районного суду Черкаської області від 03.09.2021 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454грн. 00 коп.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить:

постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 03 вересня 2021 року скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що зазначена постанова прийнята судом першої інстанції з порушеннями норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною і необгрунтованою, а відтак підлягає скасуванню.

Додає, що в матеріалах справи відсутні докази керування ним автомобілем, тому що він автомобілем не керував, а стояв на узбіччі.

Наголошує, що суд, також не взяв до уваги, що відео фіксації керування ним автомобілем відсутнє, є тільки відео проходження ним огляду на стан сп`яніння.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що 13.07.2021 року о 21 годині 40 хвилин в с. Бужанка Звенигородського району Черкаської області, по вул. Б. Хмельницького, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ- 2107 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» та відеофіксація за допомогою бодікамери, чим порушив п. 2.9 а ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується наступними матеріалами справи:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 248570 від 13 липня 2021 року, де зазначено, що 13.07.2021 року о 21 годині 40 хвилин в с. Бужанка Звенигородського району Черкаської області, по вул. Б. Хмельницького, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ- 2107 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» та відеофіксація за допомогою бодікамери, чим порушив п. 2.9 а ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с.1);

- даними пояснення правопорушника ОСОБА_1 від 13.07.2021 року, де зазначено, що 13.07.2021 року він керував автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , поїхав до магазину, де придбав пачку сигарет та випив 0,5 л пива на розлив «Чернігівське». Після чого сів за кермо і поїхав додому. В с. Бужанка, Звенигородського району, Черкаської області, по вул. Б. Хмельницького його зупинили працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» і останній погодився. Результат показав 0,93 % проміле.(а.с.2);

- даними роздруківки алкотесту «Драгер» на гр.. ОСОБА_1 від 13.07.2021 року, з результатом 0,93% проміле.(а.с.3);

- даними акта огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, щодо гр.. ОСОБА_1 , де зазначено, що у гр.. ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, та огляд здійснювався за допомогою алкотесту «Драгер» і результат склав 0,93% проміле.(а.с.4);

- даними DVD диску від 13.07.2021 року, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.(а.с.10).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння, а також не звільняють його від відповідальності за скоєне.

З відео вбачається обставини викладені в адміністративному протоколі, в ході огляду ОСОБА_1 за допомогою приладу «Драгер» останній, як водій транспортного засобу погодився з результатами, тому доводи апелянта ОСОБА_1 , що відео фіксації керування ним автомобілем відсутнє, а є тільки відео проходження ним огляду на стан сп`яніння, є необґрунтованими.

Дані доводи спростовуються оглянутим відеозаписом, на якому чітко вбачається, що на запитання працівника поліції, чи керував він автомобілем після вживання алкоголю, ОСОБА_1 відповів ствердно.

Крім того, в матеріалах справи на (а.с.2) наявні пояснення правопорушника ОСОБА_1 , де зазначено, що він вживав алкогольні напої, а саме випив 0,5 л пива на розлив, після чого керував транспортним засобом, пояснення власноруч підписано правопорушником ОСОБА_1 .

За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 , у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Враховуючи викладене, а також сукупність доказів у їх взаємозв`язку, дають підстави зробити висновок про обґрунтоване притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому його апеляційні доводи з цього приводу є необґрунтованими.

В протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , чітко і зрозуміло викладена фабула правопорушення про те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер» та результат склав 0,93% проміле, що підтверджується відповідно роздруківкою з даного приладу.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в розмірі 454 грн. 00 коп.

За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 03.09.2021 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Постанову судді Лисянського районного суду Черкаської області від 03.09.2021 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, та стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454грн. 00 коп. залишити без змін, а апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок