Справа №751/8549/21
Провадження №3/751/2764/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2021 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд м. Чернігова
в складі: головуючого судді Павлова В.Г.,
при секретарі Овдій О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, місце служби: військова частина НОМЕР_1 , патрульний (за рахунок посади майстра) відділення інженерного забезпечення прикордонної застави вогневої підтримки та інженерного забезпечення, місце проживання: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП -

ВСТАНОВИВ:
14.11.2021 року о 23 год. 00 хв. ОСОБА_1 , під час виконання обов`язків військової служби перебував на території військової частини НОМЕР_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 в стані алкогольного сп`яніння в умовах дії особливого періоду в Україні, який введено указами Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 та від 14.01.2015 року № 15/2015, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чино про що свідчить зворотнє поштове повідомлення в матеріалах справи.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи безпосередню обізнаність ОСОБА_1 про судовий розгляд адміністративної справи в Новозаводському районному суді м. Чернігова, беручи до уваги загальнодоступність інформаційних відомостей щодо місця і часу розгляду справи, враховуючи процесуальні строки притягнення особи до адміністративної відповідальності і час перебування справи в провадженні суду, суд вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Відповідно до положень ч.3 ст.172-20 КУпАП складом адміністративного правопорушення є зокрема і поява військовослужбовців на території військової частини в нетверезому стані в умовах особливого періоду.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених під час розгляду справи матеріалів, а саме протоколом від 15.11.2021 року про адміністративне правопорушення серії ЧЦП № 236333, виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, яким констатовано факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, рапортом чергового частини від 15.11.2021року.

Згідно ст.11 Статуту внутрішньої служби збройних сил України, кожен військовослужбовець повинен свято і непорушно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).
Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в Україні особливий період настав з дня набрання чинності Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303 «Про часткову мобілізацію», продовжено його Указом Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію».
За змістом ч.1 ст.1 Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Отже, особливий період пов`язується, зокрема, із проведенням мобілізації.
Мобілізацією, згідно з положеннями наведеної статті, є комплекс заходів, здійснюваних, серед іншого, з метою переведення Збройних Сил України на організацію і штати воєнного часу.
Частиною 4 ст.3 вказаного Закону зазначено, що зміст мобілізації становить переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, а також адміністративно-територіальних одиниць України на роботу в умовах особливого періоду. Відтак, закінчення періоду мобілізації не є самостійною підставою для припинення особливого періоду.
Водночас ст.1 Закону №3543-ХІІ надано визначення поняття демобілізації як комплексу заходів, спрямованих, серед іншого, на планомірне переведення ЗС України, інших військових формувань, на організацію і штати мирного часу.
Вищенаведене дає підстави стверджувати, що як у проміжки між періодами проведення мобілізації, так і на даний час - у державі стан особливого періоду не припинився.
За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем служби в умовах особливого періоду у нетверезому стані, скоїв правопорушення, що передбачене диспозицією ч.3 ст.172-20 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.
Згідно положень ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставиною, яка пом`якшує відповідальність, суд визнає щире каяття. Обставин, які б обтяжували відповідальність судом у справі не встановлено. Підстав для звільнення від адміністративної відповідальності суд не вбачає.
Згідно п.12 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем та має військове звання, останній підлягає звільненню від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст.23, 33,40-1, ч.3 ст.172-20, ст.283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 655 грн.
Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Постанова може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В.Г. Павлов