Справа № 278/3793/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Буткевич М.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Чик Коченьовського р-ну Новосибірської області Російська Федерація, громадянина України, управителя комунальним підприємством "Управління житлом експлуатація інфраструктури забезпечення" Тетерівської сільської ради (далі КП УЖЕІЗ), зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , являючись з 28.12.2019 по теперішній час управителем КП УЖЕІЗ та будучи відповідно до пп. "а" п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" (далі Закон), суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані із корупцією, у порушення вимог ст. 45 Закону подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, лише 11.08.2021, тоді як Законом встановлено строк подання такої декларації до 1 квітня наступного за звітнім року, тобто несвоєчасно без поважних причин, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що оскільки він є директором комунального підприємства, отже не уповноважений на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а тому не повинен був подавати декларацій згідно із Законом. Вказану ж декларацію подав 11.08.2021 на вимогу правоохоронних органів, хоча Національне агентство з питань запобігання корупції (далі НАЗК) не попереджало його про необхідність подання декларації у відповідний строк.

Прокурор Рудик Т.Г. в судовому засіданні підтримала обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, вважала, що ОСОБА_1 без поважних причин несвоєчасно подав декларацію, тому пропонувала визнати останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , його вина у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю інших досліджених в судовому засіданні доказів.

Факт несвоєчасного подання декларації за 2020 рік 11.08.2021 самим ОСОБА_1 не заперечується та підтверджується сукупністю доданих до протоколу про адміністративне правопорушення доказів.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що він не повинен був подавати декларацію в порядку, передбаченому Законом, суддя виходить із наступного.

Диспозиція ч 1 ст. 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Стаття 45 Закону встановлює коло осіб, які зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. До таких осіб, зокрема, належать посадові особи юридичних осіб публічного права (пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону). Як роз`яснило НАЗК у п. 18 Роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларацій та повідомлень про суттєві зміни в майновому стані від 3.02.2021 № 1, до посадових осіб юридичних осіб публічного права належать, зокрема, керівники комунальних та державних підприємств. Таким чином, ОСОБА_1 , будучи управителем КП УЖЕІЗ, є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані із корупцією, у тому числі за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Щодо доводів ОСОБА_1 про поважність пропуску строку подання декларації через необізнаність та непопередження його про такий обов`язок з боку НАЗК, слід зазначити, що ст. 45 Закону, встановивши обов`язок подавати декларацію, не передбачає попередження про такий обов`язок з боку НАЗК чи будь-якого іншого органу, тобто особи, зазначені у ст. 45 Закону, зобов`язані самостійно без попередніх нагадувань подавати відповідні декларації. Незнання ж законів в силу ст. 68 Конституції України не звільняє від юридичної відповідальності. Таким чином, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 подав декларацію несвоєчасно без поважних причин.

З огляду на викладене, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, доведена повністю.

При накладенні адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого діяння, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь вини і майновий стан останнього, та вважає за можливе призначити стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у мінімальному розмірі.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 гривні.

На постанову суду протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області.

Строк звернення до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: М.І. Буткевич