Справа № 278/2982/21
Номер провадження 3/278/1754/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 грудня 2021 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Мокрецький В.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу, 02 вересня 2021 року о 07 годині 50 хвилин на 6 км + 80 м автодороги «Київ-Чоп» в Житомирському районі ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault Laguna», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, та у порушення п. 2.5 ПДР, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі, проте наполягав на тому, щоб залишити автомобіль не на місці зупинки, та проїхати до медичного закладу з працівниками поліції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про недоведеність факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку з огляду на таке.

Відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який у повному обсязі оглянуто у судовому засіданні, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest», так і у найближчому медичному закладі, що узгоджується із актом огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, відповідно до пояснень ОСОБА_1 , під час заповнення реквізитів протоколу інспектором Скрицьким О.М., він висловлював свою згоду на проходження огляду в закладі охорони здоров`я іншому працівнику поліції, з яким стояв ззовні поліцейського автомобіля.

Як убачається з вказаного відеозапису, протягом 7-8 хвилин фіксується лише заповнення реквізитів протоколу інспектором поліції всередині поліцейського автомобіля без участі ОСОБА_1 , який у цей час спілкувався з іншим працівником поліції, якому і висловив згоду на проходження огляду.

Таким чином, мало місце порушення п. 5 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а саме не забезпечено безперервність відеозйомки, що унеможливлює встановлення всіх обставин, які мають значення при розгляді даної справи.

Суд не бере до уваги медичний висновок №341 від 02.09.2021, наданий ОСОБА_1 , оскільки останньому автором протоколу ставиться в провину саме відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не керування у такому стані.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у суду щодо винуватості особи після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості звинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до міжнародного принципу права «in dubio pro reo» (сумнів на користь обвинуваченого), який знайшов своє нормативне відображення у імперативних приписах ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, аналізуючи зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що доводи ОСОБА_1 не спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: