Провадження № 3/679/465/2021
Справа № 679/895/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2021 року м.Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Базарник Б.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Відділу поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницької області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №486075 від 10 липня 2021 року, того ж числа о 09 годині 37 хвилин в м. Нетішин по вул. Ринковій, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Стан сп`яніння зафіксовано в медичному закладі висновок № 108 від 10.07.2021.

ОСОБА_2 ставиться у вину недотримання вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його захисник в судовому засіданні подав письмові пояснення ОСОБА_1 в яких він зазначив, що вини у вчиненні даного правопорушення не визнає, заперечує факт керування автомобілем 10 липня 2021 р. в тому числі і в стані алкогольного сп`яніння.

В письмових поясненях пояснив, що є пенсіонером, через низку хронічних захворювань має незадовільний стан здоров`я. Крім того в січні 2021 р. отримав складний перелом правої ноги, що позбавляє його можливості самостійно керувати належним йому автомобілем «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 , який має механічну коробку передач. В зв`язку з цим він систематично звертається до друзів і знайомих з проханням завезти його його автомобілем до лікаря і назад, а також у побутових справах.

Вранці 10.07.2021 р. йому необхідно було передати передачу в м. Хмельницький автобусом Рівне Кам`янецьк-Подільський, що прибуває на станцію біля 10 години, а також придбати на базарі деякі продукти. З цією метою він звернувся до свого знайомого ОСОБА_3 , який здійснює підприємницьку діяльність в магазині, що розташований біля його будинку. ОСОБА_3 погодився і завіз його 10.07.2021 р. вранці на належному йому автомобілі «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 на автостанцію м. Нетішин, що розташована на вул. Ринковій, після чого залишив його в автомобілі, а сам пішов на автовокзал. Приблизно о 09:40 год. на вул. Ринковій, коли він стояв біля свого автомобіля, до нього підійшов працівник поліції з метою перевірки документів на його автомобіль. Після перевірки документів, йому запропонували пройти в міській лікарні огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Він відмовлявся від огляду, так як не керував автомобілем, а був пасажиром, але працівники поліції наполягали на необхідності проведення такого, бо в іншому випадку притягнуть його до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Після його огляду лікарем, працівник поліції склав щодо нього протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Ознайомившись з протоколом, він надав письмове пояснення про те, що він не керував автомобілем. Після огляду поліцейські привезли його назад до його автомобіля де і залишили. Він попросив іншого знайомого, який відвіз його додому.

Захисник ОСОБА_2 - адвокат Бойко В.Ф. у судовому засіданні зазначив, що матеріали справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не містять доказів керування ним 10.07.2021 р. о 09:37 год. автомобілем по вул. Ринкова в м. Нетішин. Тому провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в його діях.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 повідомив суду, що 10.07.2021 р. біля 09 год. до нього в магазин підійшов ОСОБА_2 , який попросив його завезти на власному автомобілі на автостанцію Нетішина для відправки передачі в м.Хмельницький. Він і раніше надавав ОСОБА_2 такі послуги, так як знає про його незадовільний стан здоров`я. Приїхавши автомобілем ОСОБА_2 на автостанцію, він залишив останнього в автомобілі, а сам пішов зустрічати автобус Рівне - Кам`янецьк-Подільський, який прибуває на автовокзал о 10 год., щоб домовитися про передачу. Після того, як на автовокзал приїхав автобус, він підійшов до автомобіля ОСОБА_2 щоб забрати передачу, але ОСОБА_4 ні в автомобілі, ні біля автомобіля не було. Він почекав його декілька хвилин і після відправки автобуса пішов назад до свого магазину. Згодом ОСОБА_4 повідомив його, що того ранку поліція забрала його в лікарню і склала протокол за керування автомобілем в стані сп`яніння.

Заслухавши захисника Бойка В.Ф., дослідивши матеріали справи, приходжу висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

З Висновку щодо результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння від 10.07.2021 р., вбачається, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, проте наведений доказ інформації щодо керування ОСОБА_2 автомобілем не містить.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів на спростування показань ОСОБА_2 і свідка ОСОБА_3 про те, що 10.07.2021 біля 09:37 год. водієм автомобіля «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 , був ОСОБА_3 , а не ОСОБА_2 та не підтверджують обставин, зазначених у складеному протоколі про адміністративне правопорушення, про керування ОСОБА_2 транспортним засобом.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, зокрема, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю Суд враховує, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного розумного сумніву в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Розглядаючи дану конкретну ситуації і досліджуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції на даний випадок, Суд звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики Європейського Суду з прав людини хоч і за національним законом ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності, йому пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні Європейським Судом, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Зокрема, в даному випадку судом враховується, що адміністративне стягнення у виді штрафу, разом з позбавленням права керування транспортним засобом, мають каральний і стримуючий характер

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом

Обов`язково слід наголосити, що процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі „Карелін проти Росії, пункт 54 справи „Озеров проти Росії, пункти 44-45 справи „Кривошапкін проти Росії).

У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ».

Вина ОСОБА_2 в інкримінованому йому правопорушенні належними та допустимими доказами не доведена, а обставини зазначені в протоколі не підтверджені.

З огляду на викладене та з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, суддя дійшов висновку, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, а саме за недоведеністю вини.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення і події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Б.І.Базарник