Провадження № 3/344/6865/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Тринчук В.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 порушив ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вказане адміністративне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 12 жовтня 2021 року о 18 год. 10 хв. по вулиці Гаркуші у місті Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Богдан А-701.32, державний номерний знак НОМЕР_2 у напрямку Т-образного перехрестку вулиць Лепкого - Привокзальна Гаркуші при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу та велодоріжки, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та не надав перевагу у русі велосипедисту ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який переїжджав дорогу на велосипеді по велодоріжці та пішоходномі переході з права на ліво відносно руху транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортний засіб та майно велосипедиста отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3б, 12.3, 18.4 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив щодо обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування своїх заперечень вказав, що справді у вказаному у протоколі місці та час керував автобусом марки Богдан А-701.32, державний номерний знак НОМЕР_2 на якому здійснював маршрутні транспортні перевезення людей по місту Івано-Франківську. Вказав, що при наближенні до пішохідного переходу на якому відбулось ДТП рухався у лівій полосі дороги, оскільки на правій полосі була тягучка з транспортних засобів. Безпосередньо перед пішохідним переходом побачив, що на ньому зупинився автобус жовтого кольору, і вирішив, що на вказаному пішохідному переході не може бути пішоходів, а тому продовжив свій рух без виконання вимог п. 18.4 ПДР. Однак безпосередньо за пішохідним переходом на відстані близько 0,5 м. перед транспортним засобом під керуванням ОСОБА_1 появився велосипедист. Вказав, що він намагаючись уникнути зіткнення вирішив об`їхати велосипедиста з лівої сторони, однак уникнути зіткнення у такий спосіб йому не вдалося. Вказав, що не застосовував екстренне гальмування, оскільки у салоні автобус під його керування знаходилось близько 30 пасажирів, які могли б отримати тілесні ушкодження. Вказав, що жодних зауважень до схеми ДТП та інших матеріалів справи у нього немає та підтвердив, що за наслідком ДТП в автобуса, яким він керував пошкоджено лобове скло. Вважає, що винуватцем ДТП є велосипедист ОСОБА_2 , який перед виїздом на пішохідний перехід та велодоріжку не переконався у безпеці маневру.

Окрім того ОСОБА_1 подав суду письмові пояснення заперечення у який викладені обставини, що є аналогічними поясненням, які він надав під час судового розгляду. До пояснень долучив дорожню розмітку вказаного у протоколі місця зіткнення та висновок, щодо розгляду схеми організації дорожнього руху на вул..Лепкого та зазначає, що рухався з невеликою швидкістю, а саме 22 км./год., а також вказує на порушення велосипедистом ПДР, які регулюють порядок руху велосипедистів по велосипедних доріжках.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Маланюк О.Я. заперечив щодо обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування своїх заперечень посилається на пояснення, які надав сам ОСОБА_1 та вказує, що останній зі своєї сторони не порушив ПДР, стежив за дорожньою обстановкою та діяв відповідно до неї. Вказує, що саме велосипедист винуватий вчиненні ДТП, оскільки є таким самим учасником дорожнього руху та повинен переїжджати дорогу тільки переконавшись у безпеці маневру. За таких обставин просить суд взяти до уваги все наведене ним та ОСОБА_1 , а також всі долучені ними доказати та визнати ОСОБА_1 не винуватим у вчиненні даного правопорушення та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні дав пояснення, які підтверджують обставини, що відповідають опису подій зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення. Та вказав, що у місці та час які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, маючи намір перетнути проїзну частину дороги, що обладнана велодоріжкою та пішохідним переходом, які розташовані у безпосередній близькості одна біля одної, переконавшись у безпечності маневру після зупинки автобусу, який їхав у крайній правій полосі та у такий спосіб надав йому перевагу у русі, розпочав рух. Проїхавши жовтий автобус побачив транспортний засіб марки Богдан А-701.32, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у його напрямку не зменшуючи швидкості та здійснив на нього наїзд своєю передньою частиною. Внаслідок ДТП він отримав тілесні ушкодження, а велосипед та автобус механічні пошкодження, зокрема в автобуса пошкоджено лобове скло. Вказав, що немає зауважень до схеми ДТП та інших матеріалів справи та вважає, що саме ОСОБА_1 винуватий у вчиненні даного адміністративного правопорушення, оскільки побачивши, що у крайній правій полосі дороги зупинився інший транспортний засіб, повинен був зупинитись перед пішохідним переходом та велодоріжкою та надати перевагу учасникам дорожнього руху, які рухались по них. За таких обставин просить суд визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні даного адміністративного правопорушення та притягнути його до адміністративної відповідальності.

Захисник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Жиляк М.Д. вказав, що обставини, які викладені у протоколі є обгрунтованими та такими що відповідають дійсності. Звертає увагу суду на те, що водію ОСОБА_1 ставиться у провину у тому числі і п.18.4 ПДР відповідно до якого якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, а як видно із відеозапису, який ним долучено до матеріалів справи водій ОСОБА_1 вимог п. 18.4 ПДР не виконав, оскільки рухаючись у крайній лівій полосі дороги зробив спробу переїзду пішохідного переходу, перед яким зупинився автобус у крайній праві полосі, не зменшивши швидкість та не переконавшись що на ньому немає пішоходів. Таким чином просить суд визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні даного адміністративного правопорушення та притягнути його до адміністративної відповідальності.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою. Зауважень щодо правильності складання протоколу та достовірності відображеної в ньому інформації сторони у судовому засіданні не висловлювли.

Так, в протоколі, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (далі - Інструкція), в графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеного у ст. 124 КУпАП, за якою складено протокол.

Відповідно до ст. 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила дорожнього руху та є обов`язковими для виконання.

Згідно з вимогами п. 2.3б Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.3 Правил дорожнього руху України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Згідно п. 18.4 Правил дорожнього руху України якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , його вина повністю і об`єктивно доведена зібраними по справі доказами, а саме:

даними, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 204138 від 12.10.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 ставиться у провину пункти 2.3б, 12.3 та пункт 18.4 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП;

схемою місця ДТП, з якої видно, що автобус марки Богдан А-701.32, державний номерний знак НОМЕР_2 зупинився безпосередньо на пішохідному переході та велодоріжці, також зміщений вліво відносно проїзної частини дороги, а місцем зіткнення є частина дороги між пішохідним переходом та велодоріжкою на відстані 5 м. від тротуару.

письмовими та усними поясненнями, які надані у судовому засіданні ОСОБА_1 , який підтвердив, що у зазначений у протоколі час та місці рухався на транспортним засобом марки Богдан А-701.32, державний номерний знак НОМЕР_2 та бачив нерегульований пішохідний перехід та інший транспортний засіб, який на ньому зупинився у крайній правій полосі;

поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , який підтвердив обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення;

долученим до матеріалів захисником потерпілого відеозаписом, за наслідком перегляду якого підтверджено достовірність та правдивість пояснень потерпілого та спростовано пояснення водія ОСОБА_1 про порушення ПДР потерпілим;

долученими до матеріалів справи фотознімками, які зроблено безпосередньо на місці ДТП, що підтверджують обставини на які посилається потерпілий;

з схеми облаштування перехрестку, що долучена ОСОБА_1 до матеріалів справи, яку досліджено у судовому засіданні, встановлено порядок облаштування руху на перехрестку перед місцем ДТП;

Всі наведені вище та досліджені у судовому засіданні докази, зокрема відеозапис спростовують пояснення ОСОБА_1 про те, що винуватцем ДТП є потерпілий ОСОБА_2 .

Наведені ОСОБА_1 порушення при облаштуванні велодоріжки, яка знаходиться на місці ДТП, а саме не чітка лінія розмітки та відсутність дорожніх знаків що попереджають про наявність велодоріжки, а також порушення потерпілим ПДР, які регулюють порядок руху велосипедистів по велодоріжках не можуть бути об`єктом дослідження у судовому засіданні, оскільки вказані пункти ПДР не ставились у провину ОСОБА_1 .

На думку суду сукупність досліджених в ході судового розгляду доказів, у тому числі і непрямих дає можливість суду, поза розумним сумнівом, зробити висновок про те, що саме водій ОСОБА_1 не вжив всіх передбачених вимогами п.п. 2.3б, 12.3 та 18.4 ПДР заходів, що і стало причиною ДТП.

При цьому, обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено.

Таким чином дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст.124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до статті 22 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст. 33, 35 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.

Отже, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення та з метою забезпечення виконання вимог ст.1 КУпАП на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення передбачене санкцією статті 124 КУпАП, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. Суд обираючи зазначений вид адміністративного стягнення враховує поведінку ОСОБА_1 , як до ДТП та і після неї, який здійснюючи маршрутні перевезення джерелом підвищеної небезпеки автобусом, у якому одночасно може перевозитись близько 50 пасажирів здійснив наїзд на вказаному транспортному засобі на велосипедиста в межах велодоріжки та нерегульованого пішохідного переходу, не усвідомив характер та суспільну небезпеку вчинених дій, а також не визнав своєї вини у вчиненому. На думку суду застосування м`якшого, передбачене санкцією статті 124 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу є неможливим, оскільки не буде сприяти запобіганню новим правопорушенням, вихованню громадян у дусі законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Крім того, суд покладає на ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн., який згідно ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню в дохід держави.

На підставі наведеного та керуючись ст. 124, ст.ст. 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. В порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Суддя В.В.Тринчук