Справа № 708/1069/21
Номер провадження № 3/708/708/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року

Суддя Чигиринського районного суду Черкаської області Івахненко О.Г. розглянувши матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючу, за ч. 3 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 741949 від 30.09.2021 року малолітній син ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в Чигиринському опорному закладі загальної середньої освіти Чигиринської міської ради систематично вчиняв цькування відносно однокласниці ОСОБА_3 , яке виражалось в образах, пригніченні протягом вересня 2021 року, за що передбачено відповідальність за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину у скоєному не визнала, оскільки в діях її сина відсутнє цькування однокласниці.

Законний представник потерпілої ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що з боку однокласника її дочки ОСОБА_5 на адресу дитини постійно надходять погрози, відбувається цькування і тиск. Вона неодноразово зверталася до адміністртації школи з відповідними заявами про прийняття відповідних мір до нього, однак належної реакції не послідувало.

Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , будучи належним чином завчасно повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, не повідомивши про причини своєї неявки, де у суду відсутні підстави для застосування щодо них примусового приводу, оскільки це не передбачено нормами КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 741949 від 30.09.2021 року, характеристики щодо ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , оглянувши диск з відозаписом, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 741949 від 30.09.2021 року малолітній син ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в Чигиринському опорному закладі загальної середньої освіти Чигиринської міської ради систематично вчиняв цькування відносно однокласниці ОСОБА_3 , яке виражалось в образах, пригніченні протягом вересня 2021 року.

Протокол про адміністративне правопорушення згідно з вимогами ч. 3 ст. 173-4 КУпАП було складено відносно матері малолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_1 .

Відповідно до пп. 3-1, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про освіту», типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Суть адміністративного правопорушення має включати не лише дані про про булінг, але і час, місце здійснення самого булінгу, фактичні дані відносно того, що зазначений факт мав місце, коли, ким та яким чином він був здійснений.

Однак, жодна заява та жодний документ, долучений до матеріалів справи, не вказує на систематичність протиправних дій малолітнього ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_9 .

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на систематичність дій ОСОБА_2 або які б вказували на конкретний період часу, протягом якого ОСОБА_10 вчиняв цькування відносно ОСОБА_9 .

Зі слів ОСОБА_4 . ОСОБА_2 систематично протягом кількох років ображає її дочку, здійснює на неї психологічний тиск, однак документальне підтвердження систематичності вчинення булінгу (цькування) в матеріалах справи відсутнє.

Більше того, в судовому засіданні з показів учасників справи встановлено, що комісія щодо дослідження даного конфлікту в навчальному закладі не створювалась, сторони конфлікту для з`ясування обставин справи до школи не викликалися, рішення щодо розв`язання цієї ситуації навчальним закладом не приймались.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в ч. 2 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

Вказане відповідає вимогам Конституції України та практиці ЄСПЛ.

Так, відповідно до вимог ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п.2 ст.6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст.6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що у справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.173-4 КУпАП.

Згідно з положеннями пп. «а» ч. 1 ст. 247 КУпАП, відсутність події і складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294, 307, 308 КУпАП, суддя -

УХВАЛИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.Г. Івахненко