Справа № 750/7981/21
Провадження № 3/750/2371/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2021 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м.Чернігова Кузнєцова О.О., при секретарі Чернобай Н.О., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Кравченка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

На розгляд суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №474026, згідно із яким 16.07.2021 о 21 год. 00 хв. в м. Чернігові по вул. Федорова, 17 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином та завчасно шляхом направленням йому рекомендованих листів про виклик у судові засідання за зазначеною у протоколі адресою місця проживання. Від отримання листів він ухилився, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Також у судові засідання з`являвся захисник ОСОБА_1 адвокат Матрос І.М. Отже, ОСОБА_1 був поінформований про судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно нього. Жодних заяв і клопотань щодо відкладення розгляду справи від особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, до суду не надійшло.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Зважаючи на положення статті 268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді справи за ст. 130 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

29.09.2021 через канцелярію суду від захисника адвоката Матроса І.М. надійшла копія додаткової угоди від 28.09.2021, з якої встановлено, що ОСОБА_1 за своєю ініціативою розірвав договір про надання правничої допомоги від 26.07.2021. Зважаючи на викладене, клопотання захисника про виклик для надання пояснень працівників поліції, залишаються без розгляду, а відповідні пояснення захисника не приймаються до уваги.

29.09.2021 через канцелярію суду надійшло клопотання від захисника адвоката Кравченка В.В. клопотання про заміну захисника, відкладення розгляду справи, надання можливості ознайомитись із матеріалами справи, в додатку до якого мається договір про надання правової допомоги від 28.09.2021, який укладений із ОСОБА_1 .

Розгляд справи, зважаючи на дане клопотання, було відкладено на 25.10.2021.

В судовому засіданні захисник Кравченко В.В. підтримав подані ним через канцелярією суду письмові пояснення. Додатково наголосив, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння 16.07.2021. За відсутності належних доказів керування, особа не є суб`єктом складу адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП. Звертає увагу, що причина зупинки ОСОБА_1 також відсутня. Особі не було належним чином роз`яснено порядок проходження такого огляду, свідки були запрошені в 21.17 хв., в той час як з їх пояснень вбачається, що їх було запрошено о 21.25 хв. Зазначені порушення, що допущені працівниками поліції, є підставою для закриття справи.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення крім іншого є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином об`єктивна сторона складається з сукупності ознак, а саме: керування транспортним засобом особою та відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідності до ч.1 ст.130 КУпАП є підставою для притягнення такої особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлений безперечний обов`язок водія на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Таким чином, сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

При цьому, закон пов`язує таку відмову виключно з керуванням цією особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що має бути доведеним.

До протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, як докази вини надано: протокол про адміністративне правопорушення від 16.07.2021, бланки із поясненнями свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , диск із відеозаписом нагрудних камер поліцейських («боді-камер»), який долучено уповноваженою особою УПП до матеріалів адміністративної справи.

Під час перегляду відеоматеріалів оптичного диску, що знаходиться у неопечатаному, без належних відміток та підписів посадової особи паперовому конверті, встановлено, що він містить три різних відеофайла, на одному з них (останні цифри 10) встановлено, що автомобіль, на якому не видно номерних знаків, не рухається. Особа, до якої працівник поліції звертається- « ОСОБА_1 », та яку захисник в судовому засіданні визнав як особу ОСОБА_1 , шукає щось в багажнику транспортного засобу. Особа перебуває у одягнутій на обличчі масці. Поліцейський запитує куди особа їде зараз, запитує, коли особа вживала алкогольні напої. Особа відповідає, що вчора. А далі працівник поліції оголошує «Я пропоную вам в присутності двох свідків ви відмовляєтесь або згоджуєтесь і там далі по процедурі. Вам зрозумілі. Я зачитую ваші права…Давайте». Відеозапис переривається.

Що саме пропонувалось пройти ОСОБА_1 поліцейським не зрозуміло.

Не містить також даний відеозапис і оголошення ОСОБА_1 виявлених у нього поліцейським ознак сп`яніння, оголошення яких повинно передувати пропозиції пройти медичний огляд на виявлення стану сп`яніння.

На другому відеофайлі працівник поліції оголошує свідкам лише одну ознаку сп`яніння, яку він виявив у ОСОБА_1 - різкий запах з порожнини рота алкоголю, проте в протоколі зазначається вже три ознаки.

Інші відеозаписи також не містять факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факту його зупинки працівниками поліції саме під час керування.

Встановлено, що на момент початку зйомки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, тобто не був водієм. Причина зупинки, якщо така зупинка дійсно мала місце, на відеозаписі також відсутня.

За відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом при обставинах, вказаних у протоколі, він, у розумінні диспозиції ст. 130 КУпАП, не є суб`єктом вчинення цього адміністративного правопорушення та не був зобов`язаний проходити огляд на стан сп`яніння. Вимога поліцейських про проходження медичного огляду була безпідставною. Отже, за таке правопорушення ОСОБА_1 не може нести відповідальність та у його діях відсутній склад цього правопорушення.

Крім того, суд вважає слушними доводи захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Згідно із ч.1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

У відповідності з п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджених Наказом МВСУ №1376 від 06.11.2015 року вимагається викладення у протоколі суті адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складений протокол.

Згідно Закону (КУпАП) розгляд справи здійснюється лише щодо особи, відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд вважає за необхідне зазначити про порушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення вимог п.7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС від 06.11.2015 № 1376, якою не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Так, оригінал протоколу не відповідає його копії, в якій відсутні записи про час вчинення адміністративного правопорушення. Таким чином, патрульними поліції були внесені відомості до протоколу після підписання його та вручення ОСОБА_1 , що є недопустимим.

Письмові пояснення свідка ОСОБА_2 свідчать про те, що його запрошено в якості свідка про відмову огляду на стан алкогольного сп`яніння гр. ОСОБА_1 , в той час як протокол складено відносно громадянина ОСОБА_1 .

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, законодавством передбачений порядок направлення водія на огляд, форма цього направлення. Належним і допустимим доказом відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння є направлення водія на огляд (Додаток 1 до Наказу МВС України 09.11.2015 № 1452/735В).

Наявність направлення є важливим документом, оскільки достовірно визначає місце час його видачі, тобто доказує час скоєння відмови від медичного огляду (в разі такої), що підлягає доказуванню і є складовою змісту протоколу, визначеною ст. 256 КУпАП.

В матеріалах справи таке направлення відсутнє.

Окрім цього, за правилами частини 1 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Згідно вимог частини 1 статті 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене частинами першою статті 130 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Також, з матеріалів справи вбачається, що працівники поліції, склавши відносно ОСОБА_1 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, в порушення зазначених вимог статей 265-2 і 266 КУпАП зважаючи на те, що автомобіль перебував (згідно відеозапису) фактично на дорозі та міг створювати реальну загрозу безпеці руху, в нічну пору доби, не доставили його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, не переконались в тому, що водій не буде продовжувати керувати автомобілем, зафіксувавши лише, що ОСОБА_1 зазначає, що залишає автомобіль без порушень, підтвердивши цим самим необґрунтованість своїх підозр щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння та відсутність законних підстав для направлення для медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Варто зазначити, що «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді накладення штрафу з позбавленням особи спеціального права на певний строк.

Крім того, аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом» дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину (адміністративного правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Статтею 62 Конституції України також передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про наявність значної кількості протиріч та порушень з боку працівників поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП та вважає, що в діях останнього відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення.

За таких обставин відмова від проходження огляду на стан сп`яніння не може становити складу адміністративного правопорушення за умови, коли вимога про проходження медичного огляду була безпідставною, а дії працівників поліції не відповідали повністю вимогам закону.

Зі змісту частини п`ятої статті 266 КУпАП вбачається, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Поруч з тим, суд окремо вказує на порушення зі сторони працівників поліції в частині роз`яснення прав та обов`язків особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснення прав та обов`язків свідкам, відсутності в протоколі інформації щодо технічних пристроїв якими здійснювалась відеофіксація.

У п.1 ст.11 Загальної декларації прав людини, у п.2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

Отже прямих, безспірних і безсумнівних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в ході судового розгляду не здобуто, а під час судового розгляду у діях ОСОБА_1 не встановлено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, як і самої події правопорушення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 38, 130, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя О.О. Кузнєцова