Справа № 183/7920/19
№ 3/183/4/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2021 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Олійник А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм в ПП Фірма МГТ, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4, 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОБ № 036863 від 12.12.2019 року, 13 жовтня 2019 року о 16.00 год. на вул. Гетьманська, 30 м. Новомосковськ, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем MAN TGA р/н НОМЕР_1 , під час вибору у встановлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу безпечно керувати ним, скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ 1102 д/з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , яка рухалась попереду в попутному напрямку, внаслідок чого остання втратила контроль над керуванням. Виїхала на смугу зустрічного руху, де зіткнулася з автомобілем Ford Connect д/з НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобілі ЗАЗ та Ford отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальні збитки, чим скоїв ДТП. Дії останнього кваліфіковано як порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Окрім цього, відповідно до протоколу ОБ № 036864 від 12.12.2019 року, 13.10.2019 року о 16.00 год. на вул. Гетьманська, 30 м. Новомосковськ, керуючи автомобілем MAN TGA н/з НОМЕР_1 скоїв ДТП, місце якої залишив, орган або підрозділ Національної поліції не повідомив. Своїми діями спричинив необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення водія та транспортного засобу. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення п. 2.10. А, В, Д Правил дорожньго руху, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП.

Постановою суду від 18.06.2020 року матеріали адміністративних справ відносно ОСОБА_1 були об`єднані в одне провадження з присвоєнням єдиного унікального номеру справи №183/7920/19 (а.с. 173).

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаних правоворушень не визнав, повідомив суду, що його швидкість була достатньо низькою, а саме 20-30 км/год, зправа від нього здійснював випередження автомобіль ОСОБА_2 , попереду нього вона розвернулась та виїхала на зустрічну смугу, на його автомобілі відсутні будь-які пошкодження, оскільки самого зіткнення не було. Місце ДТП також не покидав, оскільки факту ДТП не було.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Філіповський В.В. в судовому засідання просив суд закрити провадження відносно ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення як за ст.122-4 КУпАП так і за 124 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2 та її представник адвокат Іванов М.М. заперечували проти закриття провадження відносно ОСОБА_1 , оскільки саме через допущені ним порушення ПДР сталося ДТП, адже потерпіла рухалася в лівій смузі попереду автомобіля МАНзі швидкістю приблизно 50 км/год., який по ходу руху наздогнав її автомобіль, внаслідок чого автомобіль викинуло на зустрічну смугу руху де відбулося зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_3 .

Потерпілий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за його відсутності у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання у м. Київ.

В судовому засіданні також було відтворено відеофайл з фіксацією ДТП за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 й ОСОБА_3 .

Щодо вказаного відеофайлу адвокатом Філіповським В.В. суду були надані письмові пояснення, згідно яких останній зазначив, що швидкість MAH була в двічі меншою за швидкість ЗАЗ під керуванням ОСОБА_2 , отже ОСОБА_4 фізично не міг наздогнати автомобіль ЗАЗ, який рухався зі швидкістю 50 км/год. (покази GPS, пояснення ОСОБА_2 , яка зазначила, що рухалася зі швидкість 50 км/год., протокол огляду місця події, рапорт чергового Петрусенко від 13.10.2019 року, покази ОСОБА_5 також зазначив, що на відео фрагментах вбачається, що розмір автомобіля МАН не змінюється (постійний) в той час як автомобіль ЗАЗ змінюється в розмірі від 0 до 18 мм. Отже, випередження здійснювала ОСОБА_2 .

Вважає, що аргументи ОСОБА_2 щодо того, що МАН вдарив в задню частину її автомобіля, не відповідає дійсності (по-перше, на задній частині автомобіля ЗАЗ немає слідів зіткнення, не дивлячись на те, що при такому механізмі удар мав бути потужним, по-друге, висота МАН набагато більша за ЗАЗ, внаслідок чого автомобіль ЗАЗ мав бути придавленим до проїзної частини а не відкинутим на зустрічну смугу руху. Окрім цього вказав, що на відео вбачається, що автомобіль ЗАЗ рухається боком перпендикулярно до смуги, по якій рухається автомобіль МАН, такий механізм руху автомобіля ЗАЗ можливий лише в одному випадку, коли останній рухався по сусідній смузі праворуч від автомобіля МАН та різко змінив напрямок руху зправа наліво. Також прокоментував висновок комісійного експертного автотехнічного дослідження за № 4380 від 11.03.2020 року, відповідно до якого показання ОСОБА_2 з приводу розвитку ДТП, в частині контактування передньою частиною автомобіля МАН з задньою частиною автомобіля ЗАЗ з технічної точки зору неможливим. Отже, дії ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 12.1 ПДР України, і з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, серед іншого, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд зазначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається на підставі протоколу про адміністративне правопорушення і лише в межах визначеного у ньому обсягу (обвинувачення) встановлених і зазначених у протоколі обставин та кваліфікації дій особи. Суд зауважує, що не має права самостійно збирати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення за ст. 245 КУпАП, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у відповідності до закону.

Згідно ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно ст. 284 КУпАП справа підлягає закриттю за наявності обставин, передбачених ст. 247 даного Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП України якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті

Згідно ч. 7 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд у своїй постанові від 11 липня 2018 року (справа N 308/8763/15-а провадження N К/9901/12342/18) зауважив, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні. Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Отже, беручи до уваги п. 7 ст. 247 КУпАП України, згідно якого розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 та 124 КУпАП підлягає закриттю, оскільки до суду справа повторно надійшла 31.07.2020 року, а 13.01.2020 року сплинув трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 38, 247 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 122-4, 124 КУпАП - закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.В. Олійник