Провадження № 3/263/3903/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2021 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Хараджа Наталя Вікторівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомо, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.130 ч.1 КпАП України,

В С Т А Н О В И Л А:

03.10.2021 року о 15 год. 43 хв. ОСОБА_1 в Донецькій області м. Маріуполі Центральному районі по бул. Шевченко, 71, керував транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зениці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя, в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в наркології м. Маріуполя, чим порушив п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, та здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується відміткою у протоколі про адміністративне правопорушення, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

При цьому, Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу на приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Тим більше, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наступне.

У відповідності до ч.1 ст.130 КпАП України передбачено притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей, документів, а також іншими документами.

Розглянувши зазначену справу про адміністративне правопорушення та на підставі зібраних по справі доказів, суд вважає, що при складанні зазначеного адміністративного матеріалу працівником поліції не було допущено неповноту чи необ`єктивність в оцінюванні дій правопорушника.

Факт скоєння ОСОБА_1 вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків, рапортами та іншими матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, вважаю необхідним застосувати до ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КпАП України у вигляді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 грн. з позбавлення права керувати транспортним засобом строком на 1 рік.

Разом з цим суддя зазначає, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, у зв`язку із чим, у суду відсутні підстави накладення адміністративного стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами. При цьому суд керується роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", згідно з якими позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч.2 ст.4 Закону «України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.33, 40-1, ст.130 ч.1 КпАП України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Постанова може бути оскаржена впродовж десяти днів з дня її винесення до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя.

Строк пред`явлення до виконання 3 місяця з наступного дня після набрання постанови законної сили.

Суддя: Н.В. Хараджа