Справа № 203/4049/21
Провадження № 3/0203/2448/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м. Дніпро

Суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Вусик Є.О., розглянувши у судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , дії якого кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 230927 від 19.09.2021 року, ОСОБА_1 19.09.2021 року о 10.00 год., стосовно якого 16.09.2021 року винесено терміновий заборонний припис серії АА 19818 про зобов`язання залишити місце проживання та заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, не виконує та порушує його, що було зафіксовано на боді камеру.

У судові засідання, які були призначені на 07 жовтня 2021 року, 11 листопада 2021 року, 02 грудня 2021 року ОСОБА_1 не з`явився, про дати слухання справи був повідомлений належним чином, шляхом відправлення поштою судових повісток.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було складено у його присутності (а.с.1).

Тобто, ОСОБА_1 , усвідомлюючи, що у подальшому протокол про адміністративне правопорушення буде направлено до суду для розгляду, мав можливість самостійно поцікавитися його долею.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі "Пономарев проти України" Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також, суддею було прийнято постанову про застосування приводу до ОСОБА_1 , однак, вказані рішення суду виконані не були.

Отже, враховуючи, що судом вжито всіх можливих заходів для повідомлення ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи, а також те, що він, будучи належним чином повідомлений про нього, до суду не з`явився, чим позбавив себе права надати пояснення по суті обставин, зазначених у протоколі, доходжу висновку про можливість розгляду справи без участі останнього.

Суд, розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Між тим, згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено, зокрема, невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Частина 2 вказаної статті передбачає покарання за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно зазначених норм закону, особу можливо притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення, крім іншого, має містити місце вчинення адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним з джерел доказів і фактичні дані, викладені в ньому, повинні бути достовірними та не суперечити один одному.

Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Під час розгляду справи судом встановлено, що вказаних вимог закону при складанні протоколу працівниками поліції враховано та дотримано не було.

Судом об`єктивно встановлено, що протокол відносно ОСОБА_1 складено 17 вересня 2021 року, в графі «склад адміністративного правопорушення» визначено « ОСОБА_1 19.09.2021 року о 10.00 год., стосовно якого 16.09.2021 року винесено терміновий заборонний припис серії АА 19818 про зобов`язання залишити місце проживання та заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, не виконує та порушує його, що було зафіксовано на боді камеру». Тобто, відсутнє посилання на місце скоєння адміністративного правопорушення.

Вказані обставини позбавляють суд належним чином встановити істині обставини по справі, тобто, визначити де мало місце адміністративне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 .

При цьому, суд зазначає, що з урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само, не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім того, жодного свідка не було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, які б свідчили про зафіксовані у протоколі обставини, щодо вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

До того ж до матеріалів справи не долучено відеозапис з боді камери, про яку йдеться в протоколі.

Крім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, обов`язково мають містити належним чином засвідчену уповноваженою на те посадовою особою копію документу, яким відносно особи, що притягається до адміністративної відповідальності, застосовано відповідний заборонний припис.

А також, мають бути долучені документи, які б підтверджували притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки саме дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, можуть бути кваліфіковано за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Надану постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2021 року суд не бере до ваги, оскільки вказаний документ не завірений належним чином та містить знеособлені дані, що позбавляють суд можливості встановити особу, відносно якої він винесений.

Отже, враховуючи вищенаведене, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в цій справі докази, приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та відповідно, наявності в його діях події та складу цього правопорушення, у зв`язку з чим, справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 283,284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, закрити за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є.О. Вусик