Провадження № 33/824/3659/2021 Доповідач в суді ІI інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Сівак О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2021 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що вона, 06 лютого 2021 року о 23 годині 25 хвилин в м. Києві по вул. Михайла Бойчука, 34, керувала автомобілем Porsche Macan, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядкувідмовилася в присутності двох свідків, чим порушила вимоги 2.5 ПДР України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послалась на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно. Так, апелянтом зазначено про те, що місцевим судом було порушено її право на захист, що проявилось в тому, що розгляд справи був проведений за її відсутності, враховуючи неодноразові її клопотання про перенесення розгляду справи, у зв`язку зі складною епідеміологічною ситуацією, яка у той період часу була в країні, а також враховуючи ту обставину, що вона за віковим показником перебуває у зоні підвищеного ризику зараження гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою короновірусом SARS-CoV-2. Наведені обставини, на переконана апелянта, позбавили її можливості надавити пояснення по суті справи у суді першої інстанції, щодо об`єктивного та неупередженого розгляду справи. За наведених обставин, просила скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_1 та її захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні нею вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Такий висновок підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 06.02.2021, в якому викладені обставини вчинення правопорушення, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, відповідно до якого водій ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовилась пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до яких ОСОБА_1 у їх присутності відмовилась пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, іншими доказами.

Дослідивши вказані докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації її дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на неї стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на неї стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо неповноти дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.

Так, з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 була зупинена працівниками поліції. Під час спілкування у працівників поліції виникла підозра про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим їй у присутності двох свідків було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. З вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовилась пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння мотивуючи це тим, що це є принизливим для неї. Працівниками поліції ОСОБА_1 були роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та у присутності двох свідків складено відповідний протокол.

При цьому суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була доволі чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови, що указує на наявність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії працівників поліції в даній ситуації є такими, які відповідають вимогам Інструкції про прядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.Суд також звертає увагу, що долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є належним та допустимим доказом, оскільки на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Суд звертає увагу на те, що розгляд цієї справи був проведений у відсутності ОСОБА_1 , чим були порушені її процесуальні права, у тому числі і право на захист.

Проте, ці права ОСОБА_1 були поновлені у суді апеляційної інстанції, де вона приймала участь у судовому засіданні, була представлена захисником, мала можливість висунути усі аргументи та надати усі докази на свій захист. Проте, наведені ОСОБА_1 і її захисником аргументи та надані докази не спростовують висновків, зроблених суддею у постанові від 20.04.2021року, не указують на незаконність цієї постанови та на необхідність її скасування. У зв`язку із викладеним суд приходить до висновку, що наведена обставина не може бути підставою для скасування постанови ухваленої щодо ОСОБА_1 .

Інші, як наведені у апеляційній скарзі доводи, так і доводи, наведені в ході розгляду справи апеляційним судом, не дають підстав для висновку про незаконність постанови судді в частині доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2021 року щодоОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2021 рокущодоОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька