Справа № 308/4300/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Крегул М.М., з участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О.Я., розглянувши матеріали справи, які надійшли із Закарпатської митниці Держмитслужби про порушення митних правил відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 закордонний паспорт НОМЕР_1 від 18.114.2019 року, орган, що видав 2129, за ст. 472 МК України, -

В С Т А Н О В И В:

17.03.2021 року о 19 год. 38 хв. в зону митного контролю на ділянку «В`їзд» митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав мікроавтобус марки «Мерседес Спрінтер», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , під керуванням водія громадянина України ОСОБА_2 , з яким слідували в якості пасажирів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 які поверталися з Угорщини, де перебував у особистих справах.

Формою проходження митного контролю гр. України ОСОБА_11 та вищевказані громадяни обрали порядок проходження митного контролю по каналу червоний коридор.

Громадянам України було запропоновано заповнити митну декларацію. ОСОБА_1 в декларації вказав свої паспортні дані та наявність у нього багажу, а саме: одяг, взуття, зонтики загальною вагою 50 кг. До митного контролю громадянин ОСОБА_1 подав товаросупровідні документи, а саме: рахунок FA/652/2021 від 16.03.2021 р. та паспорт громадянина для виїзду за кордон .

При усному опитуванні ОСОБА_1 підтвердив відомості, вказані ним у митній декларації, та заперечив наявність будь-яких інших товарів, в тому числі таких, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено.

В ході митного контролю зазначеного транспортного засобу та речей ОСОБА_1 було виявлена не відповідність даних вказаних в митній декларації, а саме: загальної ваги ввезеного товару. Загальна вага виявленого товару становить 86,00 кг.

Вищезазначений товар був поміщений у картонні коробки, які знаходились у вантажному відсіку мікроавтобуса. Доступ до виявленого товару нічим не утруднювався.

Виявлені предмети ОСОБА_1 визнав своєю власністю.

Вартість вилученого товару, парасольки в кілкості 72 шт. згідно пред`явленого рахунка становить 144 євро, що станом на 17.03.21 згідно курсу НБУ (1 євро-32,9632 грн.) що становить 4746,70 грн.

Таким чином, гр.України ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних відомостей про переміщувані ним через митний кордон України товари, які в даній кількості підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) статтею 472 Митного кодексу України.

Представником ОСОБА_1 - адвокатом Шерегі В.М. були подані до суду письмові пояснення. Доводи пояснень зводяться до того , що у діях ОСОБА_1 відсутній умисел на вчинення зазначного у протоколі адмінправопорушення та складу адміністративного правопорушення. Так, у поясненнях вказує, що ОСОБА_1 задекларував наявний у нього товар та подав товаросупровідні документи, при цьому, на момент заповнення митної декларації, останньому було достовірно відома лише інформація про товар, який підтверджувався відповідними документами постачальника (відправника), які ОСОБА_1 отримав від фірми польської фірми NEWSTYLE SPOLKE Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA. Відомості щодо невідповідностей йому стали відомі тільки після митного огляду товару МП «Лужанка», тобто коли працівники митниці здійснили ваговий контроль товару.

У зв`язку з наведеним у пясненні , представник ОСОБА_1 -Шерегі В.М. вважає протокол про порушення митних правил безпідставним, а тому, враховуючи відсутність вини у формі умислу або необережності, просить закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 472 МК України, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Представник Закарпатської митниці Держмитслужби Селеш О.Я. у судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України та застосувати відносно останнього адміністративне стягнення передбачене санкцією вказаної статті.

ОСОБА_1 та його представник Шерегі В.М. у судове засідання повторно не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися вчасно та належним чином.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, заслухавши пояснення осіб, що присутні у судовому засіданні, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст.9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ст.486 МК України).

Стаття 489 МК України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 472 МК України, передбачена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це може бути митна декларація.

Стаття 257 МК України визначає процедуру декларування. Зокрема, відповідно до ч. 1 зазначеної статті декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи. За ч. 7 цієї статті перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів. Частина 8 цієї статті визначає, які відомості повинні бути внесені до декларації, у тому числі зазначається наступна інформація про товар: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів. Частина 9 вказаної статті забороняє органам доходів і зборів вимагати внесення до митної декларації інших відомостей, ніж зазначені у цій статті.

Так, судом встановлено, що 17.03.2021 року в зоні митного контролю на ділянку «В`їзд» митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці Держмитслужби декларантом ОСОБА_1 , до митного контролю та оформлення Закарпатській митниці Держмитслужби шляхом була подана митна декларація та товаросупровідні документи, а саме: рахунок FA/652/2021 від 16.03.2021 р. на товар «шорти MRT2058, шорти MRTB0285, взуття Z851, взуття F993, піджак/куртка JP88621, парасолька LAN2013», вагою 50кг, який надійшов від іноземної фірми продавця «NEWSTYLE SPOLKE Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA» (вул. Длуга, 00-238 Варшава), яка була постачальником товару на адресу замовника ОСОБА_11 , НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) в транспортному засобі Мерседес Бенц НОМЕР_4 .

В ході здійснення митного контролю був проведений повний митний огляд товару та транспортного засобу з метою ідентифікації заявленого товару та його відповідності відомостям, зазначених в митній декларації та товаросупровідних документах. В результаті проведення митного огляду, була виявлена не відповідність даних вказаних в митній декларації, а саме: загальна вага ввезеного товару становила 86,00 кг.

У поясненнях адвоката Шерегі В.М. повідомив, що митну декларацію від 17.03.2021 року була складена ОСОБА_1 на підставі наданих йому підприємством постачальником документів, на момент заповнення митної декларації і подання її митному органу йому не було відомо та про помилку відправника товару, а отже і про те, що переміщуваний товар частково не відповідав товаросупровідним документам.

Встановлено, що ОСОБА_1 участі у оформленні товаросупровідних документів не приймав.

При цьому, обов`язок декларування товарів і транспортних засобів передбачає вимогу заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення (ст. 81 МК України). В п. 5 ст.1 МК України вказано, що особою, яка здійснює зазначені дії є декларант.

Відповідно до стандартних правил 3.6 та 3.8 Додатка II до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, вчиненого 26 червня 1999 в м. Брюсселі, до якого Україна приєдналася згідно із Законом України від 5 жовтня 2006 № 227- V, національне законодавство визначає умови, за яких особа може виступати як декларант.

Декларантом може бути тільки особа, яка має чітко визначені повноваження щодо товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон та підлягають декларуванню, а також відповідно до зазначених повноважень реалізовує право на декларування.

Декларант несе відповідальність перед митною службою за достовірність даних, представлених ним у декларації (п. 3.8 Протоколу).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст.266 МК України декларант зобов`язаний, зокрема, здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом. Згідно частини 4 даної статті у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Частиною 2 ст.266 МК України передбачає право декларанта перед подачею митної декларації з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів. Разом із тим, ОСОБА_1 , володіючи поданими документами, зважаючи на надані законодавством повноваження, не задекларувала вказані вище товари.

Відповідно до вимог ст.458МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків, а вчиненим із необережності коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Факт митного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 підтверджується: даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил №0402/30500/21 від 18.03.2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 17.03.2021 року, митною декларацією ОСОБА_1 від 17.03.2021 року, актом проведення зважування від 18.03.2021 року. Актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 17.03.2021 року, фотоматеріалами до протоколу про порушення митних правил, рахунком фактури з його перекладом, доповідною запискою головного державного інспектора відділу оперативного реагування №2 УЗПМП Закарпатської митниці Держмитслужби Змикала В.В.

Судом встановлено, що при заповненні митної декларації ОСОБА_1 не вказав точну вагу товару, хоча мав можливість перевірити таку, а отже, наявна його вина, що характеризується дією (недостовірне декларування), тому, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, даючи оцінку фактичним даним, наявним у матеріалах справи, дослідивши всі обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Суддя критично оцінює пояснення адвоката Шерегі В.М., про відсутність у діях ОСОБА_1 умислу на вчинення правопорушення, оскільки, останній мав право самостійно перевірити достовірність відомостей про товар, який ним переміщується, однак, через власну байдужість не скористався таким та переміщуючи товар через митний кордон України не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню, у даному випадку у митній декларації були зазначені недостовірні відомості щодо ваги переміщуваного товару, а саме занижена вага, які призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує те, що ОСОБА_1 , ніде не працює, до адміністративної відповідальності раніше не притягалася, а тому, у відповідності до вимог ст.ст.23, 33 КУпАП, приходить до висновку, що на гр. України ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ст. 472 МК України у виді штрафу у розмірі ста відсотків вартості товару 4746,70 грн., з його конфіскацією у дохід держави.

Відповідно до ст.40-1КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 454,00 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 КУпАП, ст.472 МК України, ч.5 ст.4 Закон України «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста відсотків вартості товару, що становить 4746,70 (чотири тисячі сімсот сорок шість грн. сімдесят коп.) грн., з конфіскацією на користь держави безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме: парасольки, торговельної марки «LANTANA», іноземного виробництва, у кількості 72 шт., вагою 36 кілограм.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул