ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/6776/21

Номер провадження 3/495/2268/2021

31 серпня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

18.08.2021 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

02.08.2021 року поліцейським патрульної поліції Січкар В.В., Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області складено протокол серії ААБ № 142175 про вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 02.08.2021 року о 12:53 в Білгород-Дністровському Траса М 15 (60 км, водії керував т/з TOYOTA COROLLA д/з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився з застосуванням приладу Драгер, результат 1,36 проміле. Подія фіксувалась на нагрудну камеру 001929. На думку посадової особи яка склала вищезазначений протокол, вбачається вина ОСОБА_1 ,відповідальність за яку передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився.

Представник ОСОБА_1 адвокат Шаркевич Я.В., надав до канцелярії суду пояснення згідно яких просить закрити провадження за ч.1 статті 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення діях ОСОБА_1 .

В поясненнях зазначає, що ознайомившись з матеріалами адміністративної справи та відеозаписом, виявлено грубі порушення співробітниками поліції чинного законодавства при складанні адміністративного протоколу серії ААБ № 142175, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився без присутності двох свідків, про що вказано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 142175.

Щодо огляду CD диску, наявного в матеріалах справи було встановлено, що при огляді на стан сп`яніння за допомогою «Драгера», ОСОБА_1 був не згоден з результатами «Драгера», зафіксований час 17:24 годин, а на іншому відеозаписі зафіксований час 18:12, він вже знаходився в службовому автомобілі співробітників поліції та заявляв, що згоден з результатами, у зв`язку з чим, не вдається встановити, які події відбувались на протязі 30 хвилин, так як відеозапис відсутній, в порушення наказу МВС № 1026 під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

В поясненнях адвокат зазначає, що коли відео регістратор був вимкнутий, в той момент коли ОСОБА_1 , не погодився з результатами «Драгера», співробітники поліції почали психологічно тиснути на нього з метою, щоб він погодився з результатами проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, та визнав свою вину. Поліцейські своїми діями, почали погрожувати поставити автомобіль на штраф майданчик, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 вимушений був погодитися на результати «Драгеру».

Відповідно до ст.7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є належним доказом про винність особи та за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі, якщо протокол було складено без порушень, у відповідності до чинного законодавства передбаченого ст. 256 КУпАП.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 , порушив пункт 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 130 КУпАП.

Положення п. 2.9 а) ПДР України передбачають, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

При цьому, відповідно до п.6. розділу I, п. 1 розділу II Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський, на місці зупинки транспортного засобу, проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктом 22 Розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення ААБ № 142175 та запис з нагрудної камери № 001929, суд приходить до наступного, при огляді на стан алкогольного сп`яніння, який проводився за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510», ОСОБА_1 , був не згоден з результатом проведення тесту на стан алкогольного сп`яніння, цей факт зафіксований о 17 годині 24 хвилині, однак на іншому відеозаписі який починається з зафіксованого часу 18 годин 12 хвилин, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , знаходився в службовому автомобілі співробітників поліції та заявляв, що згоден з результатами. У зв`язку з вищезазначеним обставинами суд не бере до уваги фрагмент відео запису, де особа визнає свою провину, оскільки вважає, факт визнання вини не можу бути прийнятим до уваги судом, як достатній доказ.

Таку позицію також прийняв Верховний суд по аналогічній справі № 177/525/17(2-а/177/23/17). Позиція Верховного суду обґрунтована, зокрема тим, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Суд бере до уваги пояснення представника Загороднюка В.Ю., відповідно до яких було встановлено, що при проведенні тестування на стан алкогольного сп`яніння відносно ОСОБА_1 , не було залучено свідків.

Суд зазначає, що показання свідків правопорушення (у разі його вчинення) поліцейськими не відбиралися, оскільки до матеріалів справи копії таких показань не надано, посилання на показання свідків в оскаржуваній постанові відсутні, цей факт підтверджується наявними матеріалами в справі.

А тому суд приходить до висновку, що вищезазначеними діями поліцейських, було порушено норми чинного законодавства, а саме ч. 1 та ч. 2 ст. 256 КУпАП відповідно до яких, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами

Аналогічно позицію до вищезазначеного висловив Харківський апеляційний суд в справі № 619/4295/18 від 27 березня 2019 року.

Суд враховує принцип jura novit curia («суд знає закони»), який передбачає обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Даний принцип викладений у постановах Верховного суду у справах № 537/4259/15-ц та № 917/1739/17.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

Суд забов`язаний дотримуватись принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Таку ж позицію висловив Верховний суд у справі №463/1352/16-а.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що працівниками поліції порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки недотримано процедури оформлення його результатів, що вказує на недопустимість доказів, зібраних в даному провадженні. Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування в стані сп`яніння), як такий, що складений з порушенням вимог законодавства, не може вважатися допустимим доказом і бути покладеним в основу доведеності вини особи, що притягується до відповідальності (позаяк не дає підстав, що особа була згодна з результатами огляду на місці). Інші докази не вказують на беззаперечне доведення вини ОСОБА_1 , у вчиненні інкримінованого йому правопорушення в передбаченому законом порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, тому провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Боярський О.О.