08.09.2021 Єдиний унікальний номер 205/6343/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 вересня 2021 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Таус М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого менеджером у ТОВ «Мікробор Україна», який мешкає у АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 51 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №241287 від 14.07.2021 року, ОСОБА_1 14.07. 2021 о 13 год 05 хв перебуваючи за адресою м.Дніпро вул.Велика Діївська, 111 Р здійснив дрібну крадіжку в ТОВ «Тайм Трейс Компані» на суму 192 грн.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав у повному обсязі та суду пояснив, що 14.07.2021 року він разом зі своєю дружиною робив покупки в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », але продавець не провела товар, а саме вудочку, через касовий апарат, і він забув нагадати про це, тому взявши всі покупки пішов до машини, де був зупинений охоронцем, який повідомив, що він не заплатив за товар. Наміру та умислу вчиняти крадіжку в нього не було, він збирався сплатити за товар, однак працівники магазину не стали приймати від нього кошти.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд наголошує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.61 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За змістом ст.252 КУпАП та загальних норм Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Суд постановляє рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в тому випадку, коли його вина доведена поза розумним сумнівом.

Суд зазначає, що положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна, зокрема, шляхом крадіжки.

Так за положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП суб`єктивна сторона такого правопорушення характеризується наявністю прямого умислу у винної особи, тобто суб`єкт має чітко усвідомлювати й достовірно знати, що його дії направлено на таємне заволодіння для нього чужим майном з метою обернення його на свою користь або на користь іншої особи. Отже, умисні дії особи на здійснення крадіжки характеризуються корисливим мотивом.

Суд натомість зауважує, що з матеріалів адміністративної справи не вбачається наявність у діях ОСОБА_1 умислу на викрадення чужого майна, оскільки версія особи, що притягається до адміністративної відповідальності, про те, що ОСОБА_1 просто забув розплатитись на касі магазину за товар та продавець не провела товар через касовий апарат, не була спростована зібраними докази у справі поза розумним сумнівом.

Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, дрібну крадіжку якого саме майна вчинив ОСОБА_1 , тобто не конкретизований предмет крадіжки.

Таким чином, факти, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а суд не має права з власної ініціативи у будь-який спосіб збирати докази винуватості особи.

Отже, враховуючи недоліки протоколу та оскільки ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав, а матеріалами справи не спростована версія ОСОБА_1 про відсутність умислу у нього на викрадення чужого майна, то в судовому засіданні не було доведено факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ст. 51 ч. 1 КУпАП, а матеріалами справи відповідно не доведено склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.51КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю доказів наявності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.51 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови

Апеляційна скарга, подаються до відповідного апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя М.М. Таус