Справа №538/1778/21
Провадження по справі №3/538/921/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року м. Лохвиця

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Зуб Т.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 141111 від 28.10.2021 року, ОСОБА_1 27.10.2021 року близько 17-12 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_2 психологічного характеру, а саме- висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.

28.10.2021 року на розгляд Лохвицького районного суду Полтавської області надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення не визнав. Надав письмове пояснення, у якому зазначив, що 27.10.2021 року зі ОСОБА_2 взагалі не спілкувався, у тому числі у телефонному режимі. Він кликав ОСОБА_2 , коли був біля її подвір`я, однак, остання не вийшла до нього. Просить закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Диспозицією та об`єктивною стороною правопорушення за ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення. Крім того, обов`язковими ознаками складу правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП України є те, що особою, потерпілою від насильства в сім`ї, може бути лише член сім`ї, діяння обов`язково повинно бути протиправним, яке призвело або могло призвести до порушень прав члена сім`ї.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 141111 від 28.10.2021 року, ОСОБА_1 27.10.2021 року близько 17-12 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_2 психологічного характеру, а саме- висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою (а.с. 2), що також зазначено і в протоколі про прийняття заяви від 27.10.2021 року (а.с. 4).

Проте, згідно письмових пояснень ОСОБА_4 , 27.10.2021 року близько 17-20 години він виходив з приміщення Сільської ради та почув, що хтось стукає по металевому забору будинку навпроти. Також стояв автомобіль марки «Сенс» сірого кольору. Коли він підійшов, то побачив ОСОБА_1 , зробив йому зауваження. ОСОБА_1 одразу сів до автомобіля. Він почав заспокоювати ОСОБА_1 , після чого той поїхав у невідомому напрямку (а.с. 5). Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , її колишній співмешканець ОСОБА_1 27.10.2021 року близько 16-30 години стукав у хвіртку її подвір`я та кликав її, але вона сиділа вдома та до нього не вийшла. Вона чула, що він нібито вирішив, що вона хоче забрати у нього майно. Після того, як до подвір`я підійшов ОСОБА_4 , ОСОБА_1 заспокоївся, сів у машину та поїхав додому. Після чого вона зателефонувала до поліції (а.с. 6). Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , 27.10.2021 року близько 16-30 годин, від поїхав до колишньої співмешканки, щоб повернути люстру. Почав її кликати та стукати у хвіртку, але ОСОБА_2 не вийшла. Люстру перекинув через паркан та пішов додому (а.с. 7).

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, які підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Приймаючи рішення по справі, суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суду не надано інших переконливих доказів скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, що відповідали б принципам законності та не суперечили вимогам ст.ст. 7, 9 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі накладення адміністративного стягнення. Оскільки провадження по справі підлягає закриттю, то судовий збір з ОСОБА_1 не стягується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 221, 268, 283, 284 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду.

Суддя: Т.О. Зуб