Справа № 456/2785/21 Головуючий у 1 інстанції: Микитин В.Я.
Провадження № 33/811/1522/21 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Марушія Т.А. на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 жовтня 2021 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривні.

Згідно постанови, ОСОБА_1 05.06.2021 року о 22:00 год. у с.Баня Лисовицька, Стрийського району, Львівської області, керував належним йому транспортним засобом марки Peufeot Partner, д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, за його згодою, проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки керованого ним транспортного засобу газоаналізатором «Drager Alkotest» 6820, прилад ARLS-0418, результат огляду проба позитивна, 0.73 проміле.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Марушій Т.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Окрім цього, подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначає, що оскаржувану постанову отримав лише 11.10.2021, тому такий строк підлягає поновленню.

Вважає дану постанову необґрунтованою з наступних підстав.

Зазначає, що огляд ОСОБА_1 не проводився на сетрифікований відео реєстратор, у зв`язку з цим була необхідність у присутності свідків, які б підтвердили факт проведення огляду та його результат.

Відповідно до приписів ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Наголошує, що ОСОБА_1 неодноразово висловив незгоду з результатами огляду, та він не повинен був заявляти клопотання щодо направлення його у медичний заклад, оскільки направлення його для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я є обов`язком працівників поліції, саме вони повинні були це зробити не пізніше двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Звертає увагу, що відеозапис працівниками поліції здійснено на невідомий пристрій, постійно переривається відповідно не може бути належним та допустимим доказом у справі.

Також відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки транспортного засобу, є доказом, котрий може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України не містить відповідного інвентарного та номенклатурного номерів, тому можна вважати, що він здійснювався на не сертифікований технічний засіб, оскільки не можливо встановити точну дату, час, та місце даного правопорушення.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Марушій Т.А. в судове засідання апеляційного суду не з`явились, адвокат Марушій Т.А. до початку судового засідання подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Враховуючи наведене апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 та адвоката Марушія Т.А.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, а саме даними, наведеними у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 185636 від 05.06.2021 (а.с.2) у якому ОСОБА_2 поставив свій підпис, чим погодився із внесеними у нього даними, та відмовився надавати пояснення; роздруківці приладу «Драгер» (а.с.3) результат тесту якого становив 0,73 проміле, з яким він також погодився; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.6); рапорті працівника поліції Андрія Любера (а.с.7); відеозаписах із нагрудних камер працівників поліції (а.с.8).

З матеріалів справи вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, яким оснащені поліцейські, з дотриманням вимог Інструкції. Результат тесту, становив 0,73 проміле, що підтверджується також відповідною роздруківкою. З таким результатом ОСОБА_1 був згідний та не заперечив, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, не наполягав на проведенні огляду у медичному закладі, а також не заперечував факту керування транспортним засобом.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не наполягав на проведенні огляду у медичному закладі, тому у працівників поліції був відсутній такий обов`язок, щодо направлення його у медичний заклад.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, жодним чином не спростовано.

Що стосується доводів про залучення свідків, для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, то такі на думку апеляційного суду не є обов`язковими, оскільки згідно вимог ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Отже, в даному випадку працівники поліції проводили фіксування огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою технічних засобів, і присутність свідків не була обов`язковою.

Відеозапис події проведено на нагрудні камери працівників поліції, якими вони забезпечені, тому апеляційний суд не бере до уваги доводи в частині їх неналежності та недопустимості.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення накладене судом на ОСОБА_1 відповідно до положень ч.2 ст.33 КУпАП, за змістом якої, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

З урахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає за необхідне поновити цей строк.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити адвокату Марушію Тарасу Антоновичу строк на апеляційне оскарження постанови Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 жовтня 2021 року.

Апеляційну скаргу адвоката Марушія Тараса Антоновича - залишити без задоволення, а постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 жовтня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.