Справа № 631/769/21
Провадження № 3/631/294/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2021 року смт Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Пархоменко І. О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Красноградського РВП ГУНП в Харківській області стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області від Красноградського РВП ГУНП в Харківській області надійшов адміністративний матеріал щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний адміністративний матеріал з єдиним унікальним № 631/769/21 (провадження № 3/631/294/21) відповідно до Контрольного журналу судових справ і матеріалів, передано на розгляд судді Пархоменко І. О.

У судовому засіданні особа, щодо якої ставиться питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, судді пояснив що він дійсно був у стані алкогольного сп`яніння, проте автомобілем не керував, відпочивав у салоні, а машина випадково покотилась.

У власноруч написаних поясненнях зареєстрованих через канцелярію суду за вх. 5338/21-вх зазначив наступне що знаходився в автомобілі, відпочивав, а машина просто скотилась.

Суддя, вислухавши особу, стосовно якої ставиться питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності, вивчивши письмові пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов наступного.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААБ № 254644 від 27.07.2021 вбачається, що 27.07.2021 близько 12:02 години в с. Старовірівка Старовірівкої ОТГ Красноградського району Харківської області вул. Миру неподалік буд. 2 водій керував автомобілем ВАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд за станом сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII від 30 червня 1993 року встановлені обов`язки учасників дорожнього руху, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) передбачено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 2 липня 2015 року (зі змінами та доповненнями) поліція, відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

З протоколу Серії ААБ № 254644 від 27.07.2021 вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху, тобто вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, визначено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Не дивлячись на заперечення ОСОБА_1 вини, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами, дослідженими суддею.

Так, за відомостями, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення ААБ № 254644 від 27.07.2021 ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд за станом сп`яніння і згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків.

З відомостями цього протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його власноручний підпис, в графі «Пояснення особи, яка притягається відповідальності, по суті порушення» зазначив, що не керував транспортним засобом.

Свідок ОСОБА_2 в своїх письмових поясненнях від 27.07.2021 зазначив, що 27.07.2021 близько 12:00 години бачив автомобіль ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 , виїжджав з правої частини дороги, при цьому не увімкнув поворот лівий. Коли водій вийшов з автомобіля у нього був сильний запах алкоголю і була нестійка хода, після чого офіцер громади запропонував пройти огляд на факт вживання алкогольних напоїв, на що водій дав згоду. Після проходження на спеціальний прилад драгер, результат склав 2.26 (ар.6).

Свідок ОСОБА_4 в своїх письмових поясненнях від 27.07.2021 зазначив, що 27.07.2021 близько 12:00 години бачив автомобіль ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 , виїжджав з правої частини дороги. Коли водій вийшов з автомобіля і у нього був сильний запах алкоголю і була нестійка хода. Офіцер запропонував пройти на факт вживання алкоголю, на що водій дав згоду. Результат огляду 2,26 (ар. 7).

Актом огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: хитка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя за допомогою пристрою «Драгер» № 101487695. Результат огляду позитивний, 2,26 проміле. Вказаний акт складений за присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та містить власноручний запис та короткий особистий підпис ОСОБА_1 щодо згоди з його результатом (ар. 3).

Роздруківкою тестування на алкоголь до протоколу серії ААБ № 254644 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за допомогою приладу «Drager Alkotest 6810», який показав 2,26 промілле (ар. 2).

Особистими поясненням особи стосовно якої ставиться питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності, наданими під час складання протоколу, згідно з якими він випадково зняв з ручного тормозу транспортний засіб ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_2 . Вказівник повороту не встиг увімкнути, після чого його зупинив участковий та запропонував пройти огляд на місці. Результат склав 2,26 (ар. 5).

Рапортом ПОТ СП Красноградського ВП капітала поліції М. Федоренка від 27.07.2021, згідно з яким ним під час патрулювання був зупинений автомобіль ВАЗ 21011 державний номерний знак НОМЕР_2 , водій якого порушив п. 9.2А ПДР. Під час перевірки документів у водія було виявлено 3 ознаки алкогольного сп`яніння. Водій попрохав пройти освідчення на стан сп`яніння у зв`язку з чим було викликано на допомогу найближчий наряд поліції (ар. 11).

З наявного в матеріалах провадження відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 знаходився за кермом транспортного засобу ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_2 та виїжджав з правої частини дороги. Після зупинення не заперечував, що вживав алкогольні напої (ар. 12).

Щодо дослідження письмових пояснень свідків суддя вважає за потрібне зазначити, що заяв щодо допиту свідків у судовому засіданні або інших клопотань ОСОБА_1 не надавав. Із відеозапису вбачається що на місці події дійсно були присутні свідки, а тому відсутні будь-які підстави ставити під сумнів їх письмові пояснення.

Суддя критично сприймає твердження ОСОБА_1 що він не керував автомобілем, вважає їх такими, що не відповідають дійсності та спростовуються доказами, дослідженими суддею.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 29.06.2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Згідно з ч.ч. 3, 4 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Слід зазначити, що матеріали адміністративної справи містять постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 997232 від 27.07.2021, згідно з якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21013 державний номерний знак НОМЕР_2 27.07.2021 близько 12:02 години в с. Старовірівка по вул. Миру перед початком руху не подав сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.20 ПДР України та визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП(ар. 10).

Зазначена постанова не містить будь-яких заперечень з боку ОСОБА_1 та отримана правопорушником про що свідчить його особистий короткий підпис.

Постанова серії БАБ № 997232 ОСОБА_1 не оскаржувалась, тобто останній не звертався до суду адміністративної юрисдикції із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не звертався зі скаргою на дії працівників поліції до їх керівництва, з метою ініціювання службової перевірки , хоча мав для цього достатньо часу, а відповідно підтверджує факт керування ним автомобілем.

Поряд з цим, належить врахувати те, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія внаслідок складання ним іспиту на знання вимог ПДР України, а тому, суддя вбачає цей випадок, як свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Отже, невизнання своєї вини ОСОБА_1 суддя розцінює, як спосіб захисту, обраний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та намагання уникнути відповідальності.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено поняття адміністративного правопорушення.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Ураховуючи викладене, суддя доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зауважив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обираючи вид адміністративного стягнення, суддя враховує приписи ст. 23 КУпАП, якими визначено, що адміністративне стягнення застосовується не тільки з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, й бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 34 КУпАП а також, що обтяжують відповідальність, з урахуванням положень ст. 35 КУпАП, суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень та досягнення мети адміністративного покарання, суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до вимог ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 33 - 35, 40-1, 130, 245, 251, 252, 279, 280, 283 - 285, 287, 291 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень 00 копійок (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.), який потрібно сплатити за наступними реквізитами: Номер рахунку (IBAN) : UA 0020001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300; Отримувач: ГУК Харківської області- код -21081300; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947; Банк отримувача : Казначейство України (ЕАП) електронне адміністрування податку) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 454 грн. 00 коп. судового збору, який потрібно сплатити за наступними реквізитами: Код отримувача (ЄДРПОУ) - 37993783; Банк отримувача -Казначейство України (ел. адм. подат.); Номер рахунку (IBAN) - UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106, Отримувач -ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106.

Копію постанови протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

В разі не сплати штрафу у строк встановлений ч.1 ст. 307 КУпАП у порядку примусового виконання постанови стягується штраф у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький суд Харківської області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І. О. Пархоменко