справа 362/4775/21
провадження 3/362/2040/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2021 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича Олега Васильовича розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 (далі ОСОБА_1 )

за частиною 1 статті 130 КУпАП.

У судове засідання прибули:

особа, щодо якої розглядається справа, - ОСОБА_1 ;

захисник Бугай Д.В.

Суд установив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 27 серпня 2001 року серії ААБ № 233166 цього дня о 14:20 у с. Гвоздів по вул. Центральна водій ОСОБА_1 керував трициклом «Геркулес WJ160 Electro», номерний знак НОМЕР_2 , який належить АДК «Ллір», з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини роту з порожнини роту <…>, від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП. Зауважень до протоколу ОСОБА_1 не висловив.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав.

Захисник Бугай Д.В. і Місніченко Є.В. надали пояснення, відповідно до яких:

- протокол складено вкрай нерозбірливим почерком, що не дає можливості ідентифікувати зміст звинувачення (порушення);

- у протоколі відсутні докази або відмітки про ознайомлення ОСОБА_1 з правами, визначеними статтею 268 КУпАП, а також наслідків відмови від прохолодження відповідного огляду;

- у графі «місце скоєння» зазначена вулиця Центральна, якої у с. Гвоздів не існує.

За наведених підстав захисник попросив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд виходить з такого.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд відповідно до положень статті 1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність як за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому чинне законодавство не вимагає поліцейського доводити чи обґрунтовувати наявність виявлених ознак сп`яніння особі щодо якої вони виявлені, чи іншим особам. Саме з метою суб`єктивно виявлених поліцейським ознак сп`яніння передбачена процедура проходження відповідного огляду.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Суд установив, що 27 серпня 2001 року о 14:20 ОСОБА_1 керував трициклом «Геркулес WJ160 Electro», номерний знак НОМЕР_2 та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків.

Зазначені обставини повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків, а також диском із відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) з нагрудної камери, використання якого передбачено статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» й Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03 лютого 2016 року № 100, що був досліджений у судовому засіданні.

Зокрема, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 підтверджує факт керування зазначеним транспортним засобом і на запитання поліцейського щодо проходження огляду на місці чи в закладі охорони здоров`я («наркології») висловлює відмову.

Крім того, суд бере до уваги, що як на приведеному відеозаписі, так і під час підписання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не висловив зауважень щодо місця вчинення правопорушення (вул. Центральна). Так само ОСОБА_1 не висловлював зауважень щодо безпідставності його зупинки та не заявляв клопотань щодо необхідності залучення захисника тощо.

Відтак, формальні неузгодженості під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, з урахуванням установлених під час судового засідання обставин справи, судом до уваги не беруться.

Отже, надаючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог статті 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме пункту 2.5 цих Правил.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які, на переконання суду, є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні.

При накладенні стягнення суд ураховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суд не встановив.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , характер і суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, суд уважає, що останньому слід призначити стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, тобто в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

З урахуванням положень статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» і статті 7 Закону України «Державний бюджет України на 2021 рік» із правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі 454,00 гривень.

Керуючись статтями 9, 24, 27, 33, 40-1, 221, 245, 251, 252, 256, 265-1, 268, 276, 277, 283, 284, 285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

1. Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

2. Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

4. Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У випадку несплати накладеного на нього у передбачений законом строк до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку статті 308 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови виготовлено й оголошено 05 листопада 2021 року.

Суддя