Справа № 274/2457/21
Провадження № 3-в/0274/20/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2021 р. м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Базюк Ю.П., перевіривши заяву захисника Архіпова Андрія Анатолійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Бердичівського міськрайонного суду від 24 червня 2021року, -

в с т а н о в и в:

07.12.2021 року захисник Архіпов Ю.Ю. звернувся до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з заявою про перегляд постанови Бердичівського міськрайонного суду від 24 червня 2021року про накладення на ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з нововиявленими обставинами. Обґрунтовуючи вимоги, захисник просить застосувати аналогію закону з наведеними положеннями КПК України, посилаючись при цьому на практику ЄСПЛ, а саме: рішення, винесене у справі "Швидка проти України" і скасувати вищезазначену постанову суду.

Вивчивши доводи захисника, викладені в заяві, суд приходить до висновку, що заяву необхідно повернути без розгляду з огляду на наступне.

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 червня 2021року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.

Постановою Житомирського апеляційного суду Житомирської області від 02 вересня 2021 року апеляційну скаргу захисника Архіпова А.А. та ОСОБА_2 залишено без задоволення, а постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 червня 2021року без змін.

Постанова Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 червня 2021року набрала законної сили 02 вересня 2021 року.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Повноваження суду при розгляді конкретної справи визначені відповідним процесуальним законом, зокрема у справах про адміністративні правопорушення - КУпАП, який містить норми як матеріального, так і процесуального права.

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо. Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути переглянута лише в апеляційному порядку. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Главою 24-1 КУпАП також передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.

Іншого порядку перегляду судових рішень по справах про адміністративне правопорушення, у тому числі за нововиявленими обставинами, чинним законодавством не передбачено.

Статтею 460 КПК України, на яку посилається заявник у своїй заяві, передбачено право учасників судового провадження подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, але це стосується лише вироків та ухвал, які ухвалені або постановлені у кримінальних провадженнях, натомість чинна норма КПК України не розповсюджується на судові рішення, ухвалені в порядку КУпАП.

Окрім цього, з рішення Європейського суду з прав людини «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року вбачається, що лише ті адміністративні правопорушення, санкція яких передбачає стягнення у вигляді позбавлення волі (зокрема, адміністративний арешт), вважаються по суті, кримінальним, а тому таким, що вимагає забезпечення всіх гарантій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини «Гурепка проти України» від 08.04.2010 року, «Корнєв і Карпенко проти України» від 21.10.2010 року, «Лучанінов проти України» від 09.06.2011 року, «Зайцев проти Латвії» заява № 65022/01, пп.55 та 56, ECHR 2007-ІХ). Питанням визначення критеріїв, згідно з якими правопорушення можна вважати незначним, присвячена пояснювальна записка до Протоколу № 7 ЄСПЛ (ратифіковано Законом N 475/97-ВР від 17.07.97 року), в якій зазначено, що при вирішенні питання про визнання правопорушення незначним важливим критерієм є те, чи карається воно позбавленням волі чи ні ( п. 21 Пояснювальної доповіді до Протоколу № 7 до Конвенції).

Оскільки, санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, тобто фактичного позбавлення волі, то таке адміністративне правопорушення не може вважатись по суті кримінальним, у розумінні ст. 2 Протоколу № 7 ЄСПЛ.

З огляду на наведене, на думку суду, застосування аналогії закону в даному випадку є неприйнятним, оскільки це порушувало б загальні принципи судочинства, зокрема принцип правової визначеності.

Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року (№ 3236/03) у справі «Пономарьов проти України», жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язково рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її рішення.

Враховуючи викладене, постанова Бердичівського міськрайонного суду від 24 червня 2021 року про накладення на ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не може бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. ст. 7, 294 КУпАП, главою 24-1 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву захисника Архіпова Андрія Анатолійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Бердичівського міськрайонного суду від 24 червня 2021 року повернути без розгляду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Базюк