Справа № 308/439/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/441/20, за апеляційною скаргою захисника - адвоката Цебрика Л.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03. 04. 2020.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово непрацюючий, мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті ) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №366247 від 06. 01. 2020 та постанови судді від 03. 04. 2020 вбачається, що 06. 01. 2020 о 15 год. 15 хв. в м. Ужгород, проспект Свободи, біля буд. 46 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Skoda Octavia» A5 державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №381 від 06. 01. 2020. Таким чином, ОСОБА_1 порушено вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат Цебрик Л.В. ставить питання про скасування постанови судді від 03. 04. 2020 та закриття провадження у справі з підстав, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про незаконність постанови, допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права, розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всупереч поданій заяві про відкладення розгляду справи, що вплинуло на повноту та об`єктивність судового розгляду. Вважає, що судом необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання про відкладення розгляду даної справи до вирішення іншої за адміністративним позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій інспекторів поліції Стеблюка Ю.Ю. та ОСОБА_3 при складанні протоколів про адміністративні правопорушення,

-2-

передбачені ч. 1 ст. 130 та ч. 2 ст. 122 КУпАП, яка перебуває у провадженні Ужгородського міськрайонного суду та в якій відкрито провадження. Окрім того, вказує на те, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, не керував автомобілем. У протоколі відсутні відмітки про те, що до нього додається DVD-диск з офіційним відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, оскільки такий запис не вівся, а наявні у матеріалах відео файли зняті на невідомий пристрій, до того ж відеозапис не є безперервним. Вказує також на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу, що в свою чергу свідчить про те, що поліцейський безпідставно примусив ОСОБА_1 проходити огляд у закладі охорони здоров`я, де його огляд на стан сп`яніння проведено за допомогою технічного засобу Драгер без вказівки його моделі та не зазначено показник алкогольного сп`яніння, що позбавляє медичний висновок доказовості. Також в матеріалах справи відсутні відомості про те, що КНП «Закарпатський ОМПЦЗ та МЗ «Закарпатської обласної ради» є в переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право на проведення огляду на стан сп`яніння водіїв. Також звертає увагу, що висновок підписано невідомою особою, без зазначення повного імені лікаря та даних про проходження ним тематичного удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Також вказує на те, що огляд ОСОБА_1 було проведено технічним засобом «Драгер», який не дозволено до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Звертає увагу на те, що з ОСОБА_1 не проводились жодні маніпуляції для належного встановлення алкогольного сп`яніння, що додатково свідчить про недійсність медичного висновку. Також вказує про невідповідність складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку з неналежним зазначенням поліцейським моделі автомобіля та повних анкетних даних особи, яка керувала транспортним засобом. Також вважає, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що капрал поліції ОСОБА_4 має право на складання протоколів про адміністративне правопорушення, у тому числі й за ст. 130 КУпАП. Суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , не з`ясувавши причини його неявки та чи він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим суд не з`ясував обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, відомості про особу ОСОБА_1 , його сімейний та майновий стан, трудову діяльність як водія тощо. Просить врахувати судову практику апеляційних судів в аналогічних справах, наявність на утриманні ОСОБА_1 дружини, малолітньої дитини та батьків похилого віку, а також те, що він підданий надмірно суворому стягненню, яке, враховуючи втрату ним роботи, яка пов`язана з керуванням транспортними засобами, не зможе бути виконано, вперше притягається до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який частково підтримав апеляційну скаргу, вину свою визнав та просив не позбавляти його права керувати транспортними засобами, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване ,законне рішення.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

Відповідно до підпункту а) пункту 2. 9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

-3-

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09. 11. 2015, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

Незважаючи на заперечення захисником вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №366247 від 06. 01. 2020, зміст якого відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №366247 від 06. 01. 2020, ОСОБА_1 06. 01. 2020 о 15 год. 15 хв. в м. Ужгороді на проспекті Свободи біля буд. 46, керував транспортним засобом «Skoda Octavia» A5 державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №381 та актом медичного огляду з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №381 від 06. 01. 2020 (а.с.2, 199). Таким чином, водієм ОСОБА_1 порушено вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З висновку № 381 та акту №381 від 06. 01. 2020 лікаря КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння - 2.45 проміле.

Цей висновок та акт не суперечять вимогам як ст. 266 КУпАП, так і Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09. 11. 2015 № 1452/735.

Також, при прийнятті рішення, судом першої інстанції обґрунтовано взято до уваги належним чином завірену копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1945555 від 06. 01. 2020, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у зв`язку з не поданням сигналу світлового покажчика повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушено п. 9.2.6 Правил дорожнього руху України та даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського.

-4-

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника Цебрика Л.В. в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необгрунтованими. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення прав ОСОБА_1 через розгляд справи у його відсутність, то апеляційний суд також вважає їх необґрунтованими, оскільки із матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова судді постановлена 03. 04. 2020 за відсутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Цебрика Л.В., які в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Більш того, захисник особи, відносно якої складено протокол - адвокат Цебрик Л.В. подав заперечення на протокол та заяву про відкладення розгляду справи.

У зв`язку з чим, суд першої інстанції вважав, що чергова неявка в судове засідання ОСОБА_1 та його захисника є зловживанням процесуальними правами, спробою уникнути відповідальності за правопорушення шляхом затягування строків розгляду справи, а тому судом першої інстанції, правомірно була розглянута справа без участі ОСОБА_1 та захисника Цебрика Л.В.

Всупереч наведеним в апеляційній скарзі доводам, матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Закарпатській області ДПП Стеблюком Ю.Ю. законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №366247 від 06. 01. 2020 складено у відповідності до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання вказаного протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17. 12. 2008 № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09. 11. 2015 №1452/735.

Положеннями статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

-5-

Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився у встановленому законом порядку лікарем закладу охорони здоров`я. До матеріалів справи додано висновок та акт щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №381 від 06. 01. 2020, відповідно до яких, останній перебував в стані алкогольного сп`яніння 2.45 проміле. Доводи про те, що при оформлені протоколу свідки були відсутні, а ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, суд вважає безпідставними, оскільки огляд ОСОБА_1 був проведений лікарем закладу охорони здоров`я та відповідно до висновку лікаря такий був у стані алкогольного сп`яніння, тому в даному випадку необхідності обов`язкової присутності двох свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було та згідно дослідженого відеозапису такий погодився проходити огляд спочатку на місці, а потім в закладі охорони здоров`я, що зафіксовано на відеофайлі останні цифри 389 на 04 хв. 37 сек.

Апеляційний суд неодноразово звертав у своїх рішеннях увагу на те, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог Інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння і на підставі сукупності отриманих даних, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, як особа яка має спеціальні знання та кваліфікацію і несе правову відповідальність за правильність свого висновку.

У зв`язку з наведеним доводи апеляційної скарги захисника про незрозумілість на підставі яких інших маніпуляцій, окрім «Драгера», лікар прийшов до висновку про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, є безпідставиними, оскільки в основу рішення суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені правопорушення обґрунтовано покладено результати його огляду лікарем КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей».

Посилання захисника на відсутність ліцензії на прилад Драгер, спростовується надісланими на запит захиснику відповідями з закладу охорони здоров`я разом з копіями ліцензій. Крім того, лікарем згідно з актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №381 від 06. 01. 2020 зроблено висновок про перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 в сукупності інших ознак під час проведення такого огляду.

Разом з тим, згідно роз`яснень, що міститься в п. 27 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23. 12. 2005 №14 під керуванням транспортними засобами слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортними засобами, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Всупереч доводів апеляційної скарги захисника, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема згідно постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1945555 від 06. 01. 2020 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП України у зв`язку з не поданням сигналу світлового покажчика повороту відповідного напрямку при повороті.

-6-

Доводи захисника Цебрика Л.В., викладені в апеляційній скарзі щодо не зазначення у протоколі належним чином марки та моделі керованого ОСОБА_1 транспортного засобу та повних анкетних даних водія, не ґрунтуються на фактичних обставинах справи і не спростовують факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію захисника щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги захисника зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом вказують на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставилось йому за провину.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги захисника щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез`ясуванні місцевим судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Також, всупереч доводів захисника, судом першої інстанції з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діяння ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у відповідності до санкції, зазначеного закону, яке є хоч і надмірно суворим, проте безальтернативним .

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника - адвоката Цебрика Л.В., подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03. 04. 2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно оскарженню в касаційному порядку не підлягає.'

Суддя: