КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2021 року м. Київ

Справа №760/7746/20

Апеляційне провадження №33/824/3411/2021

Київський апеляційний суд в складі судді Соколової В.В., за участі секретаря Федорчук Я.С., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 04 вересня 2020 року за матеріалами, які надійшли від Київської митниці Держмитслужби про притягнення громадянина Лівану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП, документ, що посвідчує особу: посвідка на постійне проживання НОМЕР_1 , видана 18 травня 2016 року, орган, що видав 4801, паспорт громадянина Республіки Ліван НОМЕР_2 , виданий 22 червня 2018 року, до адміністративної відповідальності за ознаками порушення митних правил, передбачених ч.2 ст. 483 МК України,

В С Т А Н О В И В

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 04 вересня 2020 року провадження в справі про притягнення громадянина Лівану ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 2 ст. 483 МК України, закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі про порушення митних правил за відсутністю в діях громадянина Лівану ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.483 МК України, суд першої інстанції виходив з недоведеність факту надання громадянином Лівану ОСОБА_1 органу доходів і зборів як підстави для переміщення через митний кордон України підроблених документів, що вказує на відсутність в його діях об`єктивної сторони порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 483 МК України, та свідчить про відсутність в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Не погодилась із вказаною постановою Київська митниця Держслужби, її представником Юрків В.В. подана апеляційна скарга, в якій він вказує на те, що судом першої інстанції не були прийняті до уваги та не враховані фактичні обставини справи, що в свою чергу призвело до прийняття необ'єктивного рішення.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою визнати громадянина Лівану ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.2 ст. 483 МК України, застосувавши до нього стягнення у відповідності до санкції статті.

Від громадянина Лівану ОСОБА_1 надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких він вказував на те, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

В судове засідання представник Київської митниці Держмитслужби , громадянин Лівану ОСОБА_1 та його представник - адвокат Патрик Г.Г. не з`явились, про розгляд апеляційної скарги повідомлені належним чином. А тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу без їх участі.

Перевіряючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил, як це передбачено ст. 486 МК України, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону.

Положеннями ст. 489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 483 МК України, відповідальність настає за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Частиною 2 ст. 483 МК України встановлено, що відповідальність настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого цією статтею або статтею 482 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення. Отже, склад правопорушення - це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та відповідати диспозиції статті до якої притягується, особа за порушення митних правил. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об'єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Суб'єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Для притягнення до відповідальності за ст. 483 МК України, необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03.06.2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).

Виходячи зі змісту ст. 483 МК України, склад вищевказаного правопорушення полягає саме в умисному переміщенні товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, чи документів, які містять неправдиві відомості.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» зазначено, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Як визначено ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний: здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно з ч. 1 ст. 319 МК України товари, що переміщуються через митний кордон України, крім митного контролю, можуть підлягати державному санітарно-епідеміологічному, ветеринарно-санітарному, фітосанітарному, екологічному та радіологічному контролю.

Згідно ч. 2 ст. 32 Закону України «Про ветеринарну медицину» об`єкти державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду, крім випадків, встановлених цим Законом, при переміщенні за межі України супроводжуються міжнародними ветеринарними сертифікатами (для країн СНД - ветеринарні свідоцтва форми № 1, № 2 та № 3).

Згідно з ст.94 Закону України «Про ветеринарну медицину» вантажі з товарами, що вивозяться з території України, повинні: 1) якщо це вимагається країною призначення або транзиту - супроводжуватися оригіналами міжнародних ветеринарних сертифікатів, підписаних та виданих державним прикордонним інспектором ветеринарної медицини, що засвідчують відсутність клінічних ознак хвороби тварин, та містити інші декларації відповідно до вимог МЕБ та країни призначення; 2) якщо це вимагається країною призначення - супроводжуватися документами або мати маркування, що дозволяє визначити потужність (об`єкт), з якої походять товари.

Судом встановлено, що 26 січня 2018 року в зоні діяльності Київської митниці ДФС, митний пост «Аеропорт Бориспіль», через митний кордон України міжнародним авіарейсом сполученням м. Київ (Україна) - м. Бейрут (Ліван) на підставі поданих громадянином Лівана ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) документів переміщено товари, а саме живі: птахи виду щиглик - 2000 голів, вартістю 20 000 грн, птахи виду снігур - 20 голів, вартістю 400 грн, птахи виду папуги нерозлучники - 50 голів, вартістю 2 500 грн, птахи виду папуги карели - 20 голів, вартістю 1 000 грн, птахи виду голуби кар`єра - 30 голів, вартістю 1 500 грн., кішки - 6 голів, вартістю 6 000 грн, на загальну суму 31 400 грн.

26 січня 2018 року митне оформлення та переміщення вказаного вантажу через митний кордон України здійснювалось на підставі наступних документів: авіаційна вантажна накладна (Air Waybill) від 25 січня 2018 року №828-0008 4593, товарна накладна на бланку ФОП ОСОБА_4 від 25 січня 2018 року №1 засвідчена печаткою «Фізична особа підприємець ФОП ОСОБА_4 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 », міжнародний ветеринарний сертифікат від 26 січня 2018 року серії АА№020301, митна декларація від 26 січня 2018 року засвідчена особистим підписом громадянина Лівану ОСОБА_1 , заява про надання дозволу митниці на розміщення вантажу на склад ДПМА «Бориспіль» від 26 січня 2018 року, засвідчена особистим підписом громадянина Лівану ОСОБА_1 .

Відповідно до відомостей, заявлених у Накладній на бланку ФОП ОСОБА_4 від 25 січня 2018 року №32, громадянин Лівану ОСОБА_1 придбав - птахи живі: виду щиглик - 2000 голів, виду снігур - 20 голів, вартістю 400 грн, виду папуги нерозлучники - 50 голів, вартістю 2500 грн, вартістю 20 000 грн, виду папуги карели - 20 голів, вартістю 1000 грн, виду голуби карєра - 30 голів, вартістю 1 500 грн, на загальну суму 25400 грн.

25 квітня 2019 року листом Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України від 29 липня 2019 року №14/15197 «Щодо проведення спільних заходів» на адресу Київської міської митниці ДФС надійшли матеріали перевірки законності вивезення за межі митної території України живих диких птахів (вх. КММ від 29 липня 2019 року № 16674/48), серед яких - пояснення громадянина України ОСОБА_4 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, відібрані 25 квітня 2019 року співробітником Головного відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях.

Виходячи зі змісту наданих громадянином України ОСОБА_4 пояснень, останній займався вирощенням виключно свійської птиці, а з початку 2017 року будь-яку господарську діяльність взагалі не здійснює у зв`язку з перебуванням на лікуванні від наркозалежності в Християнському реабілітаційному центрі «Спасіння» (м. Харків).

Крім того, громадянин України ОСОБА_4 під час надання пояснень повідомив про те, що ніколи не здійснював продаж птахів родин «вівсяникові, в`юркові, кропивникові, синицеві» (щиглик, щиголь, снігур, чиж, синиця, вівчарик тощо) за кордон та/або третім особам, які в подальшому вивозили б цих птахів за кордон, а громадянин Лівану ОСОБА_1 йому не відомий.

З огляду на вказане, митний орган прийшов до висновку про наявність в діях громадянина Лівану ОСОБА_1 ознак порушення митних правил, передбачених ч. 2 ст. 483 МК України, у зв`язку з чим, 19 лютого 2020 року працівниками Київської митниці ДФС України відносно громадянина Лівану ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил №0364/10000/20, за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 483 МК України.

Таким чином, підставою для притягнення громадянина Лівану ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало те, що він подав митному органу, як підставу для переміщення товару, підроблений документ, а саме накладну №1 від 25 січня 2018 року засвідчену печаткою «Фізична особа підприємець ФОП ОСОБА_4 .

Однак, митним органом не надано та не зазначено належних та допустимих доказів в підтвердження того, що зазначена ними накладна №1 від 25 січня 2018 року засвідчена печаткою «Фізична особа підприємець ФОП ОСОБА_4 », є підробленим документом, і що про це було відомо громадянину Лівану ОСОБА_1 . А надані громадянином ОСОБА_4 пояснення не є достатніми для такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що громадянином Лівану ОСОБА_1 , у відповідності до вимог закону, власноруч була заповнена та подана митному органу митна декларація товару, що переміщується через митний кордон України та в графі «відомості про товар» зазначено найменування, кількість та вартість. У матеріалах справи також наявний міжнародний ветеринарний сертифікат серії АА № 020301 від 26 січня 2018 року про стан здоров`я тварин, в якому зазначено, що після проведення клінічного огляду тварин Live birds - 2120 x cats - 6, що належать ОСОБА_1 і відправляються в Ліван, м. Бейрут, протягом 21 дня перебували під ветеринарним наглядом і визнані клінічно здоровими.

Таким чином, враховуючи відсутність у справі достатніх доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії громадянином Лівану ОСОБА_1 були спрямовані на переміщення товарів, задекларованих у митній декларації від 26 січня 2018 року, загальною вартістю 31400 грн, через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митниці як підстави для переміщення через митний кордон України підроблених документів, висновок суду першої інстанції про те, що громадяни Лівану ОСОБА_1 будь-яких дій, які б утворювали склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 483 МК України, не вчиняв, є обґрунтованим та достатньо мотивованим.

Враховуючи викладене, слід прийти до висновку, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, а тому постанова про закриття провадження в справі про притягнення громадяни Лівану ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 483 МК України постановлена з дотриманням вимог ст. 486 МК України, ст. 247 КУпАП, є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 04 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.