ПОСТАНОВА

Іменем України

27.08.2021 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Вернік В.М., розглянув матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , громадянки України, генерального директора ТОВ "Подільські екологічні системи і технології", мешканки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , - за ч.1 ст.163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

02.08.2021 року на розгляд Жмеринського міськрайонного суду надійшли матеріали адміністративної справи щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, генеральним директором ТОВ "Подільські екологічні системи і технології" (м.Жмеринка Вінницької області, вул.Барляєва, 9-К) ОСОБА_1 за ознакою порушення п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198 ПК України, а саме порушення порядку ведення податкового обліку, що призвело до завищення даним підприємством від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, за квітень 2021 року в розмірі 5431 грн; а також порушення п.п."б" п.200.4 ст.200 ПК України щодо завищення суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, на суму 1230 грн.

В судове засідання ОСОБА_1 за її належним викликом не з`явилася, 19.08.2021 року на електронну пошту суду надійшла заява, за змістом якої остання просила розглянути справу у її відсутність. Відповідно до вимог ч.2 ст.268 КУпАП її неявка не перешкоджає розгляду даної справи.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.163-1 КУпАП, підлягає закриттю згідно п.1 ст.247 КУпАП, за таких підстав.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 163-1 КУпАП наступає у разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП визначені вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, а саме у ньому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З доданого до протколу про адміністратвине правопорушення акту документальної позапланової виїзної перевірки від 12.07.2021 року вбачається встановленнящо в порушення п.189.1 ст.189, п.п."а","г" п.198.5 ст.198 ПК України ТОВ "Подільські екологічні системи і технології" занижено податкові зобов`язання з ПДВ в загальній сумі 5431 грн, у тому числі за жовтень 2019 року в сумі 631 грн та за березень 2020 року в сумі 4800 грн, що вплинуло на завищення задекларованих даним підприємством показників у рідку 16.Б Декларації з ПДВ за квітень 2021 року "Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду". Відповідальними посадовими особами, якими підписано подані податкові декларації з ПДВ за жовтень 2019 року та березень 2020 року був директор товариства ОСОБА_2 .

За таких обставин вказівка у протоколі про адміністративне правопорушення вчинення ОСОБА_1 порушення порядку ведення податкового обліку в частині вказаних порушень, вчинених в період відповідальності іншої посадової особи даного підприємтсва, є необґрунтованою.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені відомості про час вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення в частині завищення суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, на суму 1230 грн.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини від 21.07.2011 року в справі "Коробов проти України"), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року в справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п.161).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

За змістом Рішення Конституційного Суду України від 29.02.2019 року №1-р/2019 наголошено, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, приймаючи до уваги, що справа про адміністративне правопорушення розглядається судом передусім на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з недоведеністю жодним належним та допустимим доказом складу вказаного у протоколі правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, у діях ОСОБА_1 оскільки рішення суду не може грунтуватись на припущеннях та ухвалюватись за існування очевидних сумнівів у доведеності вини, що підлягають тлумаченню на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене та керуючись ст.163-1, ст.221, 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

Закрити провадження в справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КпАП України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, потерпілим, до Вінницького апеляційного суду області через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.