Справа №: 307/1689/21
Провадження № 3/307/865/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2021 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бряник М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КупАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №235477 вбачається, що 18.05.2021 року, о 00.35 год., в с. Ганичі по вулиці Народній, ОСОБА_1 - керував автомобілем ВАЗ 210430-20 державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації, та в присутності двох свідків відмовився від проходження в установленому порядку освідчення на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, так як не здійснював керування транспортним засобом.

Пояснив, що, будучи зареєстрованим в с. Олександрівка, він разом з братом працює на будівництві у ОСОБА_2 в с. Ганичі та на час роботи проживав у нього вдома в тому числы ы 18.05.2021 р.. 18.05.2021 року, в с. Ганичі, після роботи він пішов відпочивати з компанією молодих людей, з якими він разом вживав алкогольні напої. Призвіща осіб ОСОБА_1 невідомі, але вказав, що звати їх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , всі вони були жителями села Ганичі. ОСОБА_1 зазначив, що під час розпивання алкогольних напоїв, біля магазину «Горобчик» з одним з хлопців в нього почався конфлікт, після якого вказані особи почали погрожувати йому поліцією, яку в подальшому і викликали. ОСОБА_1 вказув, що працівник поліції прибувши на місце події, почав встановлювати, чому він знаходиться в с. Ганичі, будучи зареєстрованим в с. Олександрівка. Коли працівник поліції запропонував йому пройти освідчення на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився, обґрунтовуючи рішення тим, що він не здійснював керування транспортним засобом. На пропозицію їхати в лікарню, він відповідав аналогічно. Після цього працівник поліції поїхали, а компанія хлопців розійшлись по місцям проживання. Жодних протоколів в той день відносно нього не складали та підписувати не давали.

На наступний день, його брат, ОСОБА_6 повідомив йому, що працівник поліції зателефонував та просив, щоб він передав своє водійське посвідчення, яке йому потрібне для отримання інформації про його особу, і сказав що ввечері того ж дня він їх поверне. Прохання поліцейського його брат виконав, однак водійського псовідчення повернуто не було. Додатково пояснив, що автомобіль який вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення належить його брату. Вказаний автомобіль ОСОБА_6 переважно залишає біля магазину «Горобчик», де відбулася подія в зв`язку з тим, що місце де вони проживають є дуже вузьким і практично не проїзнмим.

Допитаний в судовому засіданні 08.09.2021 року свідок ОСОБА_6 вказав, що в ніч з 17.05.2021 року на 18.05.2021 р. він ночував вдома в с. Ганичі у ОСОБА_2 , 18.05.2021 року, ОСОБА_2 повідомив його, що працівник поліції просить водійське посвідчення ОСОБА_1 та обіцяє повернути його того ж дня. Він попросив посвідчення водія у брата ОСОБА_1 та особисто передав їх працівнику поліції який приїхав до їхнього місця проживання. Вказує, що посвідчення водія ОСОБА_1 працівник поліції так і не повернув.

Додатково вказав, що автомобіль який вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення знаходиться в його користуванні та належить його зятю. Зазначив, що він часто паркував машину біля амбулаторії або магазину «Горобчик», так як вважають ці місця безпечнішими, та біля будинку ОСОБА_7 немає місця для стоянки. ОСОБА_6 вказав, що в ніч з 17.05.2021 р. на 18.05.2021 р., транспортний засіб був припаркована біля магазину «Горобчик». Додтково зазначив, що його брат ОСОБА_1 на зазначеному транспортному засобі неіколи не їздив.

Представник особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_8 в судовому засіданні вказав, що з метою надання доказів по справі, він не одноразово звертався до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області з адвокатськими запитами про витребування інформації яка має значення для справи а саме дані про пристрій яким здійснювався запис відео на місця події, однак відповіді з Тячівського РВП ГУНП ним отримано не було. В зв`язку з цим, ним подано заяву про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 213-3 КУпАП до Ради адвокатів Закарпатської області. Вважає, що вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адмінстратвиного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не доведено, а тому просить закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Аннишниець М.В., та покази свідка ОСОБА_6 дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно з положеннями статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.97 №475/97-ВР визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно дост. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до виписаних у ст. ст.252, 254, 255 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення це - офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З наведеного слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Пункт 2.5.Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Отже, відповідальність за даною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, проводиться у відповідності до розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395 та вимог норм КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена Наказом МВС України. МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння.

З тексту інструкції вбачається, що огляду на стан алкогольного сп`яніння підлягають саме водії, на рахунок яких є підстави вважати їх такими, що перебувають у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проте, як встановлено під час судового розгляду, зазначені вимоги поліцейським не дотримані, оскільки як встановлено показами ОСОБА_1 та відеозаписом, який було досліджено в судовому засіданні, під час вимог працівника поліції пройти освідчення на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 чітко вказав, що не здійснював керування транспортними засобами.

Вказане також підтверджується показами свідка ОСОБА_6 , який в судовому засіданні вказав що того дня ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом.

Окрім цього, відповідно доп. 9, 11, 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року за № 1376, протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписати протокол про адміністративне правопорушення у ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його.

З показів свідка ОСОБА_9 та пояснень ОСОБА_1 встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №235477 від 18.05.2021 року було складено за відсутності ОСОБА_1 , на ознайомлення протокол йому не вручався, права передбачені Конституцією України та КУпАП йому не роз`яснювалися, копія протоколу йому не вручалася.

У матеріалах справи відсутні відомості, які б спростовували твердження ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , надані в судовому засіданні. На адвокатські запити адвоката Аннишинець М.В. та вимогу суду про витребування доказів та інформації, яка має значення для розгляду справи, надіслані до Тячівського РВП ГУНП в Закарпастькій області відповідного реагування не надлано. Свідки, що зазначені у протоколі неодноразово викликалися на розгляд справи, однак будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`являлись, про причини неявки суду не повідомили.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах

З огляду на викладене суд вважає, що наведені протиріччя та неузгодженість у своїй сукупності не дає суду підстав дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 , поза розумним сумнівом.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsarv. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості розповсюджується також при доведенні винуватості у справах про адміністративні правопорушення.

Згідно із частиною 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Виходячи з конституційного принципу презумпції невинності, суд має тлумачити недостатньо обґрунтовані обставини на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Враховуючи наведене, факт керування автомобілем ОСОБА_1 у передбаченому законом порядку встановлений не був. Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена належними і допустимими доказами.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Враховуючи, викладене, приходжу до висновку, що справа про адміністративне правопорушення у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП, у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд на протязі 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя М.М. Бряник