ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., розглянувши у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адміністративні матеріали, що надійшли з військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності старшого матроса ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює рульовим рульової команди частини штурманської та зв`язку військової частини НОМЕР_1 -Х, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно листа Начальника медичної частини Військово-Медичного клінічного центру Південного регіону старший матрос ОСОБА_1 закінчив лікування у ВМКЦ ПР 16.08.2021 року та вибув до військової частини НОМЕР_1 . Проте в встановлений час військовослужбовець до військової частини не повернувся. Старший матрос ОСОБА_1 повернувся до військової частини НОМЕР_1 -Х 25 серпня 2021 року о 15 год. 30 хв. Невчасність свого повернення з лікування пояснив тим, що самовільно убув додому, оскільки у виписці з медичної карти стаціонарного хворого було зазначено звільнення від службових обов`язків строком на 5 діб.
З огляду на вищезазначене в діях старшого матроса ОСОБА_1 , вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
В судове засідання з`явився ОСОБА_1 , свою провину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, частково визнав. Підтвердив обставини справи викладені в протоколі, однак вказав, що він 16.08.2021 року закінчив лікування у ВМКЦ ПР, у його виписці було вказано про звільнення від службових обов`язків строком на 5 діб. Про те, що після виписки потрібно особисто з`явитись до військової частини НОМЕР_1 -Х та надати вказану виписку для відома, він не знав. Гадав, що достатньо буде лише зателефонувати у військову частину НОМЕР_1 -Х. Просив його суворо не карати.
Суд вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи встановив таке.
Старший матрос ОСОБА_1 проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 -Х, на посаді рульового рульової команди частини штурманської та зв`язку військової частини НОМЕР_1 -Х.
Згідно рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», уведеного в дію Указом Президента України від 14 квітня 2020 року №405/2014, у Донецькій та Луганській областях проводиться антитерористична операція.
В силу положень Закону України «Про боротьбу з тероризмом» Збройні Сили України та інші військові формування приймають участь в антитерористичній операції визначеним складом сил і засобів.
У відповідності до абз. 8 ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Президент України приймає рішення про демобілізацію із внесенням відповідного Указу на затвердження Верховною Радою України.
Демобілізація комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.
Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію»» №1126-VII від 17.03.2014 року, відповідно до п. п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106, 112 Конституції України та ст. 4, 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993 року на території України оголошено про проведення часткової мобілізації.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року №1932-ХІІ зі змінами, визначено, що особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У відповідності до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку мобілізацію», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб» №1952-VII від 16.03.2017 року (набрав законної сили 16.04.2017 року) внесені зміни до глави 13-Б КУпАП щодо вчинення військовослужбовцями військових адміністративних правопорушень в умовах особливого періоду.
За викладених обставинах особливий період як часовий проміжок, що охоплює мобілізацію, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій, не завершився.
У відповідності до вимог ст. 11, 12, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №548-XIV та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №551-XIV, старший матрос ОСОБА_1 , під час проходження військової служби повинен: беззастережно виконувати накази командирів; про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові; солдат зобов`язаний бути хоробрим та ініціативним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.
Суд звертає увагу, що згідно ст. 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, у день виписки із військового закладу охорони здоров`я військовослужбовцям видаються відповідні документи і вони самостійно (якщо не прибув супроводжуючий із військової частини) направляються до військової частини, з якої прибули. Після повернення до військової частини і доповіді безпосередньому командирові (начальникові) військовослужбовці направляються до медичного пункту військової частини, де здають медичні документи; інші документи здаються сержантові із матеріального забезпечення (старшині) роти.
Крім того, згідно ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Відповідно до абзацу 5 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до якого військовослужбовець повинен поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Крім того, згідно п. п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Таким чином, за викладених вище обставин, старший матрос ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи її у військовій частині НОМЕР_1 -Х, своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом серії А3053 №21 від 30.08.2021 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП; витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.08.2021 року №461 (АГД), актом службового розслідування проведеного командиром частини штурманської та зв`язку військової частини НОМЕР_1 -Х старшим лейтенантом ОСОБА_2 від 30.08.2021 року, випискою з ВМКЦ ПР від 16.08.2021 року, поясненнями ОСОБА_1 від 25.08.2021 року, витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.08.2021 року №461 (АГД).
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.
Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, не встановлено.
Враховуючи наведене, суд доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, а саме нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу з лікувального закладу тривалістю до трьох діб, вчинене в умовах особливого періоду.
Санкція ч. 4 ст. 172-11 КУпАП передбачає покарання за вчинення адміністративного правопорушення у виді накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.
Таким чином, розглянувши матеріали справи, судом встановлено, що старший матрос ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи її у військовій частині НОМЕР_1 -Х, вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь вини, а також відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Крім того, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ч. 4 ст. 172-11, ч. 2 ст. 283, 284 КУпАП, Закон України «Про судовий збір»,
ПОСТАНОВИВ:

Старшого матроса ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює рульовим рульової команди частини штурманської та зв`язку військової частини НОМЕР_1 -Х, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 (нуль) копійок.
На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити від сплати судового збору старшого матроса ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює рульовим рульової команди частини штурманської та зв`язку військової частини НОМЕР_1 -Х, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Суддя Приморського районного суду
м. Одеси І.В. Циб