Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2021 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю секретаря Пазюка О.О.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

його захисника, - адвоката Філіповича В.Є.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Філіповича В.Є. на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 19.07.2021 року о 03 год 26 хв у місті Луцьку, на вулиці Ковельській, 1, Волинської області, він керував транспортним засобом, марки «Джип Компас», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник Філіпович В.Є. оскаржує його з мотивів незаконності. Стверджує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Посилається на те, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були присутні ні в приміщенні КП «Волинський медичний центр терапії залежностей», ні на місці складання протоколу, і безпосередньої участі у складанні протоколу не брали. Крім того, зазначає про порушення поліцейськими процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Стверджує, що у матеріалах справи відсутні будь-які належні і допустимі докази на підтвердження винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. З огляду на наведене, просить скасувати судове рішення, а провадження у справі - закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Філіповича В.Є., які підтримали апеляцію у повному обсязі та просили скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вимоги ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказані вимоги закону при винесенні постанови місцевим судом дотримані.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 19.07.2021 серії ДПР18 № 527459, 19.07.2021 о 03 год 26 хв у місті Луцьку, на вулиці Ковельській, 1, Волинської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, марки «Джип Компас», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив п.п.2.5, 2.9(а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Зауваження до протоколу відсутні (а.с.1).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , він складався у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які скріпили його своїми підписами (а.с.1).

У матеріалах справи наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили факт перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння (2,3 ‰) (а.с.9-10).

У апеляційних доводах захисник посилається на порушення поліцейськими процедури проведення огляду на визначення у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння, однак, на думку апеляційного суду, вона повністю відповідала вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.

Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки у водія ОСОБА_1 при зупинці були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції мали право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

Згідно з нормами ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Зазначені нормативно-правові акти регламентують, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме: незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

У апеляційних твердженнях сторона захисту посилається на те, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Однак, як вбачається з відеозапису з бодікамер працівників поліції, на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці ОСОБА_1 спочатку погодився.

Огляд проводився у присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , результат якого - 2,3 ‰ (а.с.13, час відео: 00:29:31).

Даний факт також стверджується результатом алкотесту «Драгер» та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.6-7).

Однак, із вказаним результатом приладу «Драгер» ОСОБА_1 не погодився, і поліцейські запропонували йому проїхати в медичний заклад.

Відеофіксацією з медичного закладу стверджується, що у КП «ВМЦТЗ» ОСОБА_1 двічі відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (а.с.13, час відео: 00:07:40, 00:08:45).

Вказаний факт повністю підтвердив в суді апеляційної інстанції і лікар ОСОБА_6 , який складав висновок щодо ОСОБА_1 ..

Так, ОСОБА_6 пояснив, що згідно акту огляду ОСОБА_1 , останній відмовився пройти огляд, вийшовши з кабінету та розмовляючи по телефону. Обставин огляду він не пам`ятає, так як пройшло багато часу і він провів вже багато оглядів.

Факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння був зафіксована у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.1, а.с.13, час відео: 00:07:35).

Крім того, у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 422 від 19.07.2021 у графі: «перебуває у стані» також зазначено: «від медичного огляду відмовився» (а.с.4).

Волинським апеляційним судом на адресу КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» направлявся запит № 161/13016/21/16485/2021 від 22.11.2021 про витребування належним чином завіреної копії акту медичного огляду особи, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість уваги та швидкість реакції, № 422 від 19.07.2021, проведеного щодо ОСОБА_1 (а.с.45).

Листом КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» від 24.11.2021 № 7015/1-7 на адресу Волинського апеляційного суду надіслані копії акту та висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 422 від 19.07.2021, згідно з якими ОСОБА_1 від медичного огляду відмовився.

Піддавати вказані докази сумніву у апеляційного суду немає підстав.

Тому твердження, викладені в апеляційній скарзі, про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, адже вони спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, яким місцевий суд дав належну правову оцінку.

Жодних доказів про скасування даної постанови стороною захисту на час розгляду справи апеляційним судом, не представлено.

Тому у даному випадку, оскільки водій ОСОБА_1 відмовився проходити у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, працівник поліції склав щодо нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, в якому зазначив його відмову від проходження огляду.

Такі дії повністю відповідають роз`ясненням, які містяться у п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Твердження захисника про те, що поліцейські відпустили ОСОБА_1 і що даний факт свідчить про те, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, жодним чином не спростовують вищенаведених доказів, зокрема відео бодікамер, якими повністю доведено факт відмови ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану сп`яніння в медичному закладі.

Проаналізувавши зібрані й досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху та вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

А невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні, суд апеляційної інстанції розцінює як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вважає, що накладаючи адміністративне стягнення, суддя, згідно з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Нові докази, які спростовували б висновки суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції надані не були.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Філіповича В.Є. - залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов