Провадження № 33/4820/304/21
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретарів судового засідання Цугель А.О., Якимець М.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Керницької І.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника Керницької І.Р., в інтересах ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 березня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працюючого FIAT Servise механіком,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп.

За постановою суду, ОСОБА_1 29.08.2020 року о 06 год. 35 хв., в м. Хмельницький, по вул. Тернопільська, 3, керував транспортним засобом FIAN SCUDO, н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В поданій апеляційній скарзі захисник Керницька І.Р., в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що адміністративне правопорушення, яке ставить у вину ОСОБА_1 вчинено до набуття чинності Законом України від 16.02.2021 року № 1231-IX, а тому стягнення може бути накладено на нього не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а оскільки цей строк на момент розгляду справи сплинув, то провадження у справі має бути закрито. Однак, суд першої інстанції в порушення ст. 8 КУпАП цього не зробив. Переконує, що працівник поліції достовірно знаючи про те, що ОСОБА_1 перебуває у нетверезому стані, наказав йому перепаркувати автомобіль, тим самим спровокував його до керування транспортним засобом. У його діях був відсутній умисел на вчинення правопорушення, так як він діяв за вказівкою працівника поліції. Зазначає, що протокол не може бути належним доказом вини ОСОБА_1 , оскільки складається співробітником патрульної поліції, який у провадженні наділений функцією обвинувачення. Судом першої інстанції не було враховано відсутність повного відеозапису події, що викликає сумніви, що ОСОБА_1 керував автомобілем з власної волі. На думку сторони захисту, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є належними доказами, так як в них зафіксовані факти, які мали місце після здійснення провокації з боку працівників поліції. Крім того, звертає увагу, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення положення ст. 130 КУпАП поширювалось на спеціального суб`єкта судноводіїв, тоді як водій транспортного засобу не є суб`єктом відповідальності за даною статтею, а отже відносно даної категорії осіб має місце скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Керницьку І.Р., на підтримку поданої апеляційної скарги, свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен, на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.

Зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджується даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 416350 від 29 серпня 2020 року, з якого вбачається, що 29.08.2020 року о 06 год. 35 хв., в м. Хмельницький по вул. Тернопільська, 3, ОСОБА_1 керував транспортним засобом FIAN SCUDO, н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків (а.с.1).

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів слідує, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків (а.с.3).

- письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , які підтвердили, що вони були очевидцями того, як поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер», а також у медичному закладі, на що, останній, відмовився (а.с. 4,5).

З переглянутого апеляційним судом відеозапису видно, що у вказаний у протоколі день та час, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 зі сторони будинку заїжджає у двір і зупиняється поблизу гаража. До автомобіля підходять працівники поліції. У ОСОБА_1 проглядаються явні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим поліцейський пропонує йому у присутності двох свідків пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі. Однак, той починає втікати, його затримують. ОСОБА_1 заперечує факт керування автомобілем, каже, що авто належить знайомому, проте працівник поліції пояснює, що у них зафіксовано, як він виходив з автомобіля і ним керував. На що, ОСОБА_1 категорично відмовляється від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечив факт та місце керування та пояснив, що був у товариша з 28 серпня на 29 серпня, з ним вживали алкогольні напої цілу ніч. Автомобіль знаходився у дворі, коли він вийшов викликати таксі, то побачив патрульних, які сказали йому перепаркувати автомобіль оскільки той був на виїзді. Він їм пояснив, що перебуває у нетверезому стані, на що поліцейський сказав нічого страшного. Після того, як він переставив транспортний засіб, вийшов з авто і поліцейський запросив двох свідків для проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, від проходження огляду, від якого ОСОБА_1 відмовився. Вказує, що якби поліцейські не наказали йому від`їхати, він би за кермо не сідав.

Допитаний в процесі апеляційного розгляду свідок ОСОБА_5 пояснив, що під час здійснення патрулювання він з колегою, по вул. Тернопільській, в м. Хмельницькому, помітили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 на іноземній реєстрації, його було зупинено в дворі будинку. У водія виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння, однак він намагався втекти. Вказівку перепапркувати автомобіль він не давав.

За показаннями свідка ОСОБА_6 , у вказаний у протоколі день та час, в ході патрулювання по вул. Тернопільській, в м.Хмельницькому, помітив автомобіль на іноземній реєстрації, у зв`язку з чим на підставі п. 10 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» його було зупинено. У водія ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано було пройти відповідний огляд. Останній почав його уникати, здійснював спроби втечі, його було затримано та в черговий раз запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в приступності двох свідків, від якого ОСОБА_7 відмовився. Стверджує, що після виявлення ознак алкогольного сп`яніння він вказівку ОСОБА_8 перепаруватись не давав. Крім того, ОСОБА_6 вказав, якщо навіть і сказали б водію перепаркувати автомобіль він не мав права сідати за кермо в стані алкогольного сп`яніння.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення та накладені адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП суддя місцевого суду не звернув уваги на положення ч.2 ст.38 КУпАП (в редакції, яка діяла на час вчинення адміністративного правопорушення), відповідно до якої, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій п`ятій цієї статті.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, - 29 серпня 2020 року, а постанова про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 була винесена судом тільки 18 березня 2021 року, майже через сім місяців з дня вчинення ним адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів.

Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

16 лютого 2021 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», який набрав чинності 17 березня 2021 року, яким внесено зміни до ст.38 КУпАП та збільшено строк накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, до одного року з дня його вчинення.

Відповідно до попередньої редакції вказаної статті, що діяла під час вчинення та складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , в справі про адміністративне правопорушення, яка підвідомча суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З огляду на викладене, стаття 38 КУпАП у редакції Закону № 1231-IX від 16.02.2021, що діяла на момент винесення судом постанови, є такою, що погіршує становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, а отже зворотної дії у часі не має.

Тому суд першої інстанції при розгляді справи та накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 повинен був ураховувати положення ст.8 КУпАП та керуватися Законом, який діяв станом на час вчинення адміністративного правопорушення, а саме станом на 29 серпня 2020 року.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю внаслідок закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Оскільки, з часу обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, на момент розгляду справи в суді першої інстанції, сплинули строки, передбачені ст.38 КУпАП, то провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткову обґрунтованість доводів, викладених в апеляційній скарзі захисника, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову Хмельницького міськрайонного суду від 18.03.2021 року скасувати, визнати ОСОБА_1 винним, а провадження у справі закрити за закінченням строків притягнення до відповідальності - на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.38, 247, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Керницької І.Р. задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 березня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу (в редакції від 19.09.2019 року № 114-IX).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша