Гайворонський районний суд Кіровоградської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

__________________________________________І________________________

Справа №: 385/1133/21 3/385/514/21
09.09.2021 рокум. Гайворон

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Гришак А.М., з участю секретаря судового засідання Зеленко О.І., прокурора Лабенко Н.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Департаменту внутрішньої безпеки Кіровоградського управління Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працював до 13.09.2019 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 2 Гайворонського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Гайворонським РС УДМС України в Кіровоградській області 14.03.2013 року, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 маючи на момент звільнення спеціальне звання капрал поліції до 13 вересня 2019 року проходив службу в Національній поліції України та будучи суб`єктом декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язаний наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» порядку декларацію (після звільнення) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, однак подав її несвоєчасно, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією передбачене частиною першою статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав, зазначив, що дійсно проходив службу в Національній поліції України та на момент звільнення мав спеціальне звання капрал поліції, однак декларацію не подав вчасно у зв`язку з тим, що перебував за кордоном, на підтвердження чого надав суду копію закордонного паспорта з відповідними відмітками.

Прокурор Лабенко Н.В. в судовому засіданні підтримала обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, вказавши на наявність в діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Тому просить прийняти рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, виступ прокурора, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, з`ясування потребує також мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням останньою службових (посадових) повноважень, а у відповідних випадках - мети правопорушення.

Відповідно до положень ст.ст. 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративна відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Диспозиція цієї норми (ч. 1 ст. 172-6 КУпАП) за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема, частин 1 і 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Предметом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: 1) щорічна декларація, 2) декларація перед звільненням, 3) декларація після звільнення.

Об`єктивна сторона складу цього адміністративного правопорушення, зокрема, має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Так, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Конструктивною ознакою цього правопорушення окрім несвоєчасного подання декларації є також не подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності поважних причин відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 22.05.2017 року, № 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією»).

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст. 1 цього Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов`язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

Судом встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області № 341 о/с від 13.09.2019 року ОСОБА_1 звільнено (за власним бажанням) з Національної поліції України на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 13 вересня 2019 року.

На підставі викладеного та відповідно до підпункту «з» пункту першого частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Підпунктом 3 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10 червня 2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 959/29089, декларація після звільнення - декларація, яка подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Інформація про місце роботи (проходження служби) та займану посаду суб`єкта декларування у такій декларації зазначається відповідно до місця роботи (проходження служби) та займаної посади, перебування (проходження) на яких зумовили обов`язок подання такої декларації.

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Таким чином, ОСОБА_1 був зобов`язаний подати до 01.06.2020 року декларацію (після звільнення) суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік. Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав декларацію (після звільнення) суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік лише 1 вересня 2020 року о 17:51 год., тобто несвоєчасно, що також не заперечується самим ОСОБА_1 .

Однак на поважність причин щодо несвоєчасного подання декларації після звільнення ОСОБА_1 зазначив, що перебував за кордоном в республіці Польща, на підтвердження чого надав копію закордонного паспорта з якої вбачається, що в період часу з 19.01.2020 року по 25.09.2020 року ОСОБА_1 перебував у республіці Польща.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає дану причину несвоєчасно подання декларації після звільнення поважною та такою, що виключає умисел ОСОБА_1 на несвоєчасне подання декларації.

Також слід зазначити, що Закон України «Про запобігання корупції» надає тримісячний термін для підготовки та подачі декларації, бо для зазначення вірних і точних відомостей, декларант повинен зібрати та підготувати необхідні дані: довідку про заробітну плату, перевірити правовстановлюючі документи на майно, тощо. Перебуваючи за кордоном в особи відсутня можливість для належної підготовки та подачі декларації.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 247 КУпАП, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП слід закрити.

Керуючись ст. 172-6, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Гайворонський районний суд Кіровоградської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя :А. М. Гришак

Дата документа 09.09.2021