ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 187 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

10.08.2021 року о 18 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 не з`явився на відмітку до Відділення поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, чим порушив правила адміністративного нагляду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП, за результатами чого був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №575616 від 12.08.2021 року.

17.08.2021 року о 18 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 не з`явився на відмітку до Відділення поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, чим порушив встановлені йому правила адміністративного нагляду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП, за результатами чого був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №575615 від 18.08.2021 року.

Судовий розгляд в суді проведено за відсутністю ОСОБА_1 , який в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки ОСОБА_1 суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав.

Крім того, інформація про дату, час та місце розгляду справи перебуває у відкритому доступі на офіційному сайті суду, а відтак останній мав цікавитись долею справи, добросовісно користуватись наданими йому процесуальними правами.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи повідомлений про дату та час розгляду справи в суді, знав, що розгляд справи стосовно нього відбудеться в Приморському районному суді м. Одеси, що підтверджує його підпис в протоколі, з яким він був згодний, не з`явився, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд враховує наявну в матеріалах справи заяву ОСОБА_1 , в якій він просив розглядати справу без його участі.

З урахуванням того, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явилась, до суду будь-яких доказів своєї невинуватості не надала, приймаючи рішення по суті, суд виходить з наявних в матеріалах справ даних.

Розглянувши та дослідивши матеріали справ, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 2 ст. 187 КУпАП адміністративна відповідальність, передбачена за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Згідно ч. 1 ст. 187 КУпАП, адміністративна відповідальність, передбачена за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції.

Згідно наявної в матеріалах справи постанови Приморського районного суду м. Одеси від 09.10.2020 року стосовно ОСОБА_1 встановлений адміністративний нагляд строком на 12 місяців з обмеженнями, серед яких: зобов`язати явкою для реєстрації до Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області кожний вівторок місяця.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки з бази «Армор» ОСОБА_1 протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 170 гривень.

Згідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ч. 1 ст. 256 КпАП України можна дійти висновку, що протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, та є одним із основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як було вище наведено, відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повторно протягом року порушив правила встановленого йому адміністративного нагляду.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

За змістом ст. 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення судом першої інстанції проводиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 в порушенні правил встановленого йому адміністративного нагляду, а також викладені обставини підтверджуються протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 575616 від 12.08.2021 року, серії ВАБ №575615 від 18.08.2021 року.

Викладене підтверджується матеріалами адміністративних справ, а саме: вищевказаними протоколами про адміністративне правопорушення, рапортами працівників поліції, поясненнями ОСОБА_1 , постановою Приморського районного суду м. Одеси від 09.10.2020 року, довідкою про звільнення ОСОБА_1 з місць позбавлення волі, довідкою з бази «Армор», заявою ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі.

Санкція ч. 2 ст. 187 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти відсотків заробітку, а в разі, якщо за обставинами справи з урахуванням особи порушника застосування цих заходів буде визнано недостатнім, адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Таким чином, з викладеного випливає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КУпАП, повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34 КУпАП, обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення не встановлено.

Відповідно до ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КУпАП: дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином, з урахуванням, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 187 КУпАП одночасно розглядаються Приморським районним судом м. Одеси, суд вважає за необхідне об`єднати їх в одне провадження та накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення ним нових правопорушень, буде достатнім та необхідним застосування адміністративного стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору, що складає 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 454 гривень.

Докази про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору в матеріалах справ відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст. 7, 24, 33, 34, 36, 187, 221, 280, 283, 284, 285 КУпАП, Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 єдиний унікальний номер справи 522/16710/21, провадження №3/522/11646/21, об`єднати в одне провадження, зі справою 522/16712/21, провадження № 3/522/11648/21, присвоївши єдиний унікальний номер справи 522/16710/21, провадження №3/522/11646/21.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 170 (сто сімдесят) гривень 00 (нуль) копійок.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 (нуль) копійок на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси І.В. Циб