П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2021 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ларіна О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції України в Київській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ПП, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка притягується до адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

за участю особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягується до відповідальності адвоката Любченко Н.Ю.,

У С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №738123 від 08.10.2021 вбачається, що 22.09.2021 приблизно о 16 год. 30 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку зі своїм зятем ОСОБА_2 , в ході якої ображав останнього нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, намагався затіяти бійку, чим вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру.

Дії ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП не визнав та пояснив, що ніякого домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_2 він не вчиняв. ОСОБА_1 зазначив, що 22.09.2021 приблизно о 16 год. 30 хв. він приїхав за адресою: АДРЕСА_2 , щоб забрати свій автомобіль у зятя ОСОБА_2 , та при зустрічі з останнім попросив у нього віддати ключі від автомобіля та технічний паспорт, на що ОСОБА_2 відреагував агресивно та почав наносити ОСОБА_1 тілесні ушкодження руками та ногами, з даного приводу ОСОБА_1 звернувся з заявою до поліції по факту нанесення тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні захисник адвокат Любченко Н.Ю., яка діяла в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , заявила клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 психологічного насильства в сім`ї не вчиняв. Захисник зазначила, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №738123 від 08.102021 не внесені відомості, що взагалі були свідки вказаної події та їх дані, також, як вбачається з протоколу, ОСОБА_1 вчинив правопорушення 22.09.2021, а протокол про адміністративне правопорушення складено лише 08.10.2021, тобто через 17 діб. Крім цього, протокол не містить відомостей, яка саме шкода була, чи могла бути завдана потерпілому. Таким чином, захисник вважає, що належних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив насильство в сім`ї, матеріали справи не містять.

Суддя, розглянувши протокол та додані до нього документи, заслухавши в суді пояснення особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 та доводи його захисника - адвоката Любченко Н.Ю., приходить до наступного висновку.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КпАП України доказами про справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких в передбаченому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією та об`єктивною стороною правопорушення за ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

В судовому засіданні встановлено, що 08.10.2021 на підставі заяви ОСОБА_2 від 22.09.2021, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №738123 за ч. 1 ст. 173-2 КупАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 22.09.2021 приблизно о 16 год. 30 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку зі своїм зятем ОСОБА_2 , в ході якої ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, намагався затіяти бійку, чим вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру. Працівниками поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Однак, ні в протоколі, ні в доданих до нього матеріалах не зазначено, яка саме шкода психічному чи фізичному здоров`ю потерпілого могла бути спричинена, тобто не вказано ознаки, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, свідки вказаного правопорушення у протоколі не зазначені.

Таким чином, протокол не містить відомостей, яка саме шкода була, чи могла бути завдана потерпілому, оскільки вчинення домашнього насильства, внаслідок якого не була і не могла бути заподіяна шкода, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Згідно статті 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Проте, належних, допустимих та беззаперечних доказів, які б у своїй сукупності свідчили про те, що ОСОБА_1 вчинив насильство в сім`ї, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №432/1352/16-а викладено правовий висновок, відповідно до якого у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставинах, аналізуючи у сукупності викладені в протоколі обставини, докази по справі і пояснення ОСОБА_1 , надані ним у судовому засіданні, приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки судді не надано доказів на підтвердження того, що внаслідок вказаного конфлікту могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю ОСОБА_2 , також в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені наслідки, настання яких є обов`язковою умовою відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 173-2 ч. 1, 247, 280, 283- 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяО. В. Ларіна