Справа № 132/3225/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2021 року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Ставнійчук С.В.

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , працюючого інженером ТОВ «Сервіс Агро Тех» ПАТ за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №084928 від 01.09.2021 року, ОСОБА_1 01.09.2021 о 20 год 10 хв в с. Байківка по вул. Бездушного, керуючи автомобілем RENAULT, днз НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив наїзд на тварину (бика) , яка вибігла на проїжджу частину.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, факт події у ньому описаний, та визнав вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Пояснив, що 01.09.2021 близько 20 год 10 хв в с. Байківка по вул. Бездушного рухався автомобілем RENAULT, днз НОМЕР_1 на роботу приблизно зі швидкістю 50-60 км/год, в той час з стежки між будинками раптово на проїжджу частину вибіг бик, він почав гальмувати, однак уникнути зіткнення не вдалося. Заздалегідь він не міг знизити швидкість аж до зупинки транспортного засобу, оскільки на проїжджій частині тварин не було, а з`явилася вона раптово. Знаку 1.35 Перегін худоби на цій ділянці дороги не було. Будь-яких претензій ні в нього ні до нього немає.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_2 , який згідно з поясненнями є власником великої рогатої худоби, пояснив, що 01.09.2021 в с. Байківка в світлу пору доби по пішохідній вулиці переганяв теля, яке йому потрібно було перевести через вул. Бездушного на протилежну сторону. В місці де пішохідна вулиця прилягає до проїжджої дороги по якій рухався транспорт, відбувся наїзд автомобіля під керуванням ОСОБА_1 на теля. Заздалегідь автомобіль він не бачив, все сталося раптово. Тілесних ушкоджень тварині не заподіяно, будь-яких претензій до водія він не має.

Адвокат ОСОБА_2 Шабатура О.А. вказав, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, що визнається останнім.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та його представника Шабатури О.А. суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 9 КУпАПадміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Структура складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення - суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення; об`єктивну сторону - конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил; суб`єкт правопорушення - конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку; суб`єктивну сторону складу - ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності. Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Відповідно дост.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимогст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно дост.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 256 ч.1 КУпАП встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Статтею 124 КупАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Умовою настання адміністративної відповідальності є: наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Пунктом 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від19.12.2008N18 передбачено, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

У п.1.10 Правил Дорожнього руху України зазначено, що дорожньо-транспортна пригода (ДТП) подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП полягає в певних діях (бездіяльності) водія, якими порушується відповідний пункт ПДР України, що перебуває в причинному зв`язку з подією ДТП.

Це випливає зі змісту диспозиціїст.124 КУпАП, яка по своїй суті є відсилочною до Правил дорожнього руху України.

В свою чергу, межі розгляду справи про адміністративне правопорушення визначені відповідними обставинами, які зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, що випливає з положень ст.ст.254,256 КУпАП, за які суд, розглядаючи кожну таку справу, не може виходити, самостійно змінюючи суть правопорушення, зокрема, об`єктивну сторону інкримінованого в провину складу адміністративного правопорушення.

Судовий розгляд проводиться лише в межах адміністративного обвинувачення, яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Разом з тим, неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Так, з урахуванням положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії» рішення від 20.09.2016 року, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципи рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, в фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачена, позбавляючи статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 ЄКПЛ.

Фабула, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Однак фабула протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №084928 від 01.09.2021 не містить викладу обставин про заподіяння будь-яких механічних пошкоджень та матеріальних збитків об`єктам відповідно до ст. 124 КУпАП.

В протоколі відсутні відомості про потерпілих осіб, яким заподіяна шкода.

В доданій до протоколу схемі місця ДТП в порушення п. 4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 відсутні відомості про будь-які механічні пошкодження транспортного засобу чи іншого майна, а на самій схемі зазначені лише місце розташування транспортного засобу RENAULT, днз НОМЕР_1 по відношенню до господарської будівлі (гаража), ширину проїжджої частини разом з роздільними смугами. При цьому не позначено на схемі місця ДТП координати місця зіткнення, наїзду, в тому числі наявність дорожніх знаків, зокрема 1.35 Перегін худоби, перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП; порушення пункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Крім іншого як з письмових пояснень ОСОБА_2 відібраних під час складення протоколу, так і під час допиту останнього в судовому засіданні встановлено, що тварині (бику) будь-яких тілесних ушкоджень не заподіяно.

Статтею 251 КУпАП передбачено що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Оцінка доказів щодо збирання доказів, як це регламентовано ст.252 КУпАП здійснюється за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Будь-яких доказів до матеріалів протоколу про наявність матеріальної шкоди не додано, потерпілу особу не встановлено.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку внаслідок чого здійснив наїзд на тварину, яка вибігла на проїжджу частину.

Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Пункт 12.1 ПДР України передбачає, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Проте, ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в схемі місця ДТП не вказані пункти Правил дорожнього руху, які були порушені ОСОБА_1 , що унеможливлює встановлення обставин, викладених у зазначеному протоколі, перевірити відповідність чи невідповідність дій водія вимогам зазначених правил, а відтак встановити об`єктивну сторону правопорушення.

При цьому, відповідно до положень ст.251 КУпАП, ст.62 Конституції України судом не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

Отже, викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та його суті, а тому вказаний доказ не є належним в силу загальних процесуальних норм щодо належності доказів.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт 2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини, і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Зважуючи на практику Європейського Суду з прав людини, за якою суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту, тобто таким, що не залишать місце сумнівам (наприклад, рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України»), отриманий судом адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 не доводить поза розумним сумнівом наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

У зв`язку з викладеним, виникають обґрунтовані сумніви у правильності відображення фактичних обставин події у вказаних документах.

Враховуючи вищенаведене та оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази в їх сукупності, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки в його діях відсутня об`єктивна сторона вказаного правопорушення, зокрема не визначено конкретні положення Правил дорожнього руху яких не дотримався ОСОБА_1 та негативні наслідки у вигляді майнової шкоди, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП- за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі п. 1ст. 247 КУпАП, керуючись ст.ст. 221,283,287-289 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення через Калинівський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: С.В. Ставнійчук