Справа № 481/803/21
Провадж.№ 3/481/452/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2021 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Вжещ С.І., за участю секретаря судових засідань Акімової Т.І., прокурора Орєхової Т.О., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Сударикова Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсону, Херсонської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , приватний підприємець, депутат 8-го скликання Новобузької міської ради Миколаївської області, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу № 339 від 16 червня 2021 року про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, що складений оперуповноваженим Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Абгаряном Артемом Суріковичем, ОСОБА_1 , будучи депутатом 8-го скликання Новобузької міської ради Миколаївської області, являючись при цьому відповідно до підпункту «б» пункту 1 ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 зазначеного Закону, несвоєчасно, а саме 05.04.2021 року, без поважних на те причин, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік. На підставі викладеного, відносно ОСОБА_1 складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 обставини, викладені в протоколі підтвердив, вину у вчиненні правопорушення визнав. Додатково пояснив, що 26.03.2021 року він подавав декларацію про майновий стан і доходи до НАЗК через свій особистий електронний кабінет. На початку квітня місяця йому у Новобузькій міській раді було повідомлено про те, що декларацію ним не подано. Після чого він, перевіривши у своєму особистому електронному кабінеті дані про подання декларації побачив, що дійсно декларація ним не подана, чому так вийшло він не розуміє. Також пояснив, що після того, як подав декларацію 26.03.2021 року не перевіряв електронну пошту, на яку повинно було прийти підтвердження того, що він подав декларацію. Ніяких письмових доказів, які б підтверджували подачу ним декларації саме 26.03.2021 року, у нього немає. Щиро покаявся.

Захисник Судариков Г.В. в судовому засіданні посилаючись на те, що ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності, щиро розкався у вчиненому, ураховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, відсутність реально заподіяної істотної шкоди суспільним чи державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, які охороняються законом, просив провадження у справі закрити, обмежившись усним зауваженням.

Прокурор Орєхова Т.О. в судовому засіданні зазначила, що у ОСОБА_1 не було поважних причин порушення вимог ЗУ «Про запобігання корупції», а саме на несвоєчасне подання декларації за 2020 рік. Додала, що на посаду, яку займає ОСОБА_1 розповсюджується дія вказаного закону, а тому він зобов`язаний був вчасно подати декларацію. Вважає, що у нього був час на своєчасне подання декларації, відтак вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КупАП повністю доведена наявними в матеріалах справи доказами, у зв`язку з чим просила суд, ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні вказаного правопорушення та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Сударикова Г.В., а також висновок прокурора Орєхової Т.О., дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУпАП).

Звідси, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати, як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

В силу положень підпункту «б» пункту 1 ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Відповідно до ч. 1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно з ч.1 ст.172-6 КУпАП за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, настає відповідальність у вигляді накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно рішення №2 від 27.11.2020 року «Про початок повноважень депутатів Новобузької міської ради Миколаївської області визнано повноваження новообраних депутатів міської ради, до списку яких входить ОСОБА_1 .

Виходячи з цього, відповідно до підп. б п. 1 ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст.172-6 КУпАП, містить вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст.172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Крім зазначеного, вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст.172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Вирішуючи питання щодо поважності причин, через які ОСОБА_1 вчасно не подав декларацію про доходи, суд приходить до такого.

З відповіді Новобузької міської ради від 27.05.2021 року встановлено, що спеціалістом відділу організаційно-кадрової роботи та контролю на пленарних засіданнях неодноразово надавалось депутатам Новобузької міської ради роз`яснення щодо необхідності подання щорічної електронної декларації та строків її подання, відповідно до вимог законодавства про запобігання корупції (а.с.16).

Відповідно постанови Великої палати Верховного Суду від 24.01.2021 у справі № 800/30/17 (990/1/1328/18) суд встановив, що вжиття конструкції «повинна була дізнатися» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строків.

Поважними можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Відповідно до абзацу 9 підпункту 1 пункту 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» під поважними причинами несвоєчасного подання декларації слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.

На підставі викладеної, Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 року за № 223-943/0/4-17, позиції слід зазначити, що невжиття заходів суб`єктом декларування щодо своєчасності отримання відомостей необхідних для заповнення декларації, не може визнаватися реабілітуючою обставиною та поважною причиною для несвоєчасного подання декларації, так як законодавцем надано трьохмісячний строк збору даних та подання декларації, тобто починаючи з 01.01 по 01.04 кожного року.

Встановлені обставини, переконують суддю, що ОСОБА_1 мав достатньо часу для отримання всієї необхідної інформації для заповнення та подачі декларації.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 не мав поважних причин подати електронну декларацію з порушенням визначених законодавством строків.

Вирішуючи питання належності суб`єкта, який має право на складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП, суддя приходить до такого.

Частиною 2 статті 251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на виконання складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 частини першої статті 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) (статті 172-4 172-9 КУпАП).

Згідно з абзацом 14 частини 1 статті 1 Закону спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції - органи прокуратури, Національної поліції, НАБУ та Національне агентство з питань запобігання корупції.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про запобігання корупції» Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

З матеріалів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення (а.п.25-27), а також з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що оперуповноважений Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України старший лейтенант поліції Абгарян Артем Сурікович, є належним суб`єктом, який має повноваження для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КупАП.

Досліджені докази суддя вважає належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, надано не було.

Наведені вище докази, що досліджені та перевірені суддею, у своїй сукупності, поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, адже він, будучи проінформованим про наслідки несвоєчасного подання без поважних причин декларації, передбачав можливість настання таких негативних наслідків, та такі висновки узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення суддя враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на наведене, суд приходить до переконання, що для досягнення мети адміністративного стягнення необхідною та достатньою мірою відповідальності є штраф в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 276-280, 283-285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень (Отримувач Новобузька міська отг Миколаїв.ГУК/тг м.Новий Буг/21081100, код отримувача Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Номер рахунку (IBAN) UA0014436 код класифікації доходів бюджету 21081100), без конфіскації предметів торгівлі.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні (отримувач коштів ГУК/тг м. Новий Буг/22030101, Код отримувача , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/рахунок UA0014436, код класифікації доходів бюджету 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету «Судовий збір» (Державна судова адміністрація України, 050).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області.

Суддя С.І.Вжещ