КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Справа № 33/824/3767/2021 Суддя у І-й інст.: Усатова І.А.
Категорія: ст.471 МК України Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Пакистан м. Лахори, проживає: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ), за апеляційною скаргою представника Київської митниці Держмитслужби Клімова С.Г. на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 18 червня 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною постановою визнано громадянина Канади ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), винуватим у порушенні митних правил, відповідальність за які передбачена статтею 471 Митного кодексу України.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 420.40 грн.

Вилучені відповідно до протоколу про порушення митних правил № 1479/10000/20 від 07.09.2020 грошові кошти в сумі 2 550 євро повернуто ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ).

Приймаючи таке рішення, суддя вказав, що у даній справі з одного боку митним органом доведено, та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, фактично не заперечується факт переміщення через зону спрощеного митного контролю валютних цінностей у розмірі, що перевищує 10 000 Євро, чим порушено митні правила щодо письмового декларування таких коштів, однак із матеріалів справи вбачається, що грошові кошти мають законне походження і є власністю ОСОБА_1 і ввозились ним на територію України з метою отримання медичної допомоги, приховувати їх наявність він намір не мав, від сплати податків не ухилявся, що підтверджується наданим суду листом-повідомленням медичного центру ТОВ «ВІОТЕХСОМ».

При цьому суд врахував наявність підтвердження сплати ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. наявне в матеріалах справи.

В апеляційній скарзі представник Київської митниці Держмитслужби С.Г. Клімов вважає, що постанова суду не відповідає нормам чинного законодавства, а тому просить її скасувати у повному обсязі та постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) визнати винним у вчиненні порушення митних правил за ознаками ст.471 МК України та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. з конфіскацією предметів правопорушення, а саме грошових коштів в сумі 2550 ЄВРО, оскільки чинним законодавством не передбачено можливості звільнення правопорушника від застосування щодо нього обов`язкового стягнення, у тому числі й конфіскації предметів порушення митних правил.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника Київської митниці ДМС Ніконова І.В., який підтримав апеляційну скаргу, адвоката Самсоненка В.В., який проти неї заперечив, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, належним чином підтверджений сукупністю наявних в матеріалах справи та перевірених у судовому засіданні доказів, є правильним і в апеляційній скарзі не оскаржується.

Відповідно до ч.1 ст.466 МК України, адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно приписів ч.2 ст.366 МК України, канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Відповідно до п.4, п.5 ст.366 МК України, громадянин самостійно обирає «зелений коридор» або «червоний коридор» для проходження митного контролю. Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або ввезення за межі цієї території, та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиром «білої лінії», яка відповідно до п.1.10 Правил застосування спрощеного порядку здійснення митного контролю предметів, що переміщуються громадянами, які прямують авіаційним транспортом, затверджених наказом Державної митної служби України від 18.02.2006 №137, позначає закінчення «зеленого коридору» та після перетину якої настає відповідальність за порушення митних правил, про що зазначено на інформаційному стенді, розміщеному в зоні митного контролю.

Згідно вимог ч.3 ст.197 МК України, встановлено обмеження щодо ввезення на митну територію України та вивезення за межі митної території України валютних цінностей, а також порядок переміщення їх через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей (зокрема, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню), які можуть встановлюватися Національним банком України.

Відповідно до Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №3, з 07.02.2019 фізична особа має право ввозити/пересилати в Україну та вивозити/пересилати за межі України готівкову валюту і банківські метали (враховуючи монети, що віднесені до банківських металів) в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10000 евро, без письмового декларування митному органу. Транскордонне переміщення фізичною особою готівкової валюти і банківських металів в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 евро, здійснюється на умовах письмового декларування митному органу в повному обсязі.

При цьому, згідно з п. 18 розділу 1 «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №5, фізичні особи-резиденти здійснюють валютні операції з транскордонного переміщення валютних цінностей шляхом їх вивезення/ пересилання за межі України в загальній сумі, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро, на підставі документів, що підтверджують зняття цією фізичною особою готівки з власних рахунків у банках і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою (у разі здійснення такої операції) виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/ пересилання в еквіваленті 10000 євро; придбання цією особою банківських металів у банках та/або Національному банку виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро.

Згідно з ч. 5 ст. 366 МК України, обрання «зеленого коридору» вважається заявою особи про те, що переміщені нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню. Під термін товари підпадає в тому числі і іноземна валюта, згідно з положеннями ст.4 ч.1 б), п.57 МК України.

Відповідно до вимог ст. 197 МК України, на окремі товари встановлюються обмеженні щодо їх переміщення через митний кордон України. В даному випадку такі обмеження встановлені на рівні 10 000 євро, в зв`язку з чим валютні цінності, які переміщував правопорушник, є товарами переміщення яких через митний кордон України обмежене.

З протоколу про порушення митних правил № 1479/10000/20 від 07.09.2020 вбачається, що 07.09.2020 о 18 год. 03 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянин Канади ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), який прилетів до України з м. Стамбул, Туреччина, рейсом PS 714, літаком а/к «МАУ», своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, тобто своїми діями засвідчив факти, що мають юридичне значення.

На підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України громадянину було задано запитання щодо наявності готівкових коштів, пасажир відповів, що має приблизно 12 000 євро. Після цього пасажиру було запропоновано пред`явити всю готівку. В службовому приміщенні митниці (зоні митного контролю) пасажиром було видано готівку в розмірі 12 549 євро, що знаходилися у одному з відділень рюкзаку пасажира (ручна поклажа).

Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування та зі слів ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), вищевказана валюта належить йому особисто.

Пасажир обрав проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро.

З виявленої суми, пасажиру було пропущено 9 999 євро. За протоколом про порушення митних правил вилучено 2 550 євро.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажир не надав, до моменту перетину ним «зеленої лінії» для отримання довідкової інформації в інформаційній зоні та роз`яснення митних правил та порядку використання двоканальної системи до інспектора митниці не звертався.

Отже, оскільки ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) митної декларації не заповнював і самостійно обрав форму проходження митного контролю через «зелений коридор», чим засвідчив про відсутність товарів, що підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, або таких, що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження, і при цьому ввіз на територію України готівку понад вказану суму без декларування та без наявності відповідних документів, в таких діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, що правильно встановлено судом і доводам апеляційної скарги не оспорюються.

Що стосується накладеного на ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) стягнення, воно є таким, що відповідає вимогам ст.471 МК України, згідно яких порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковану норму, переміщення через митний кордон України, тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

При цьому судом 1-ї інстанції враховані приписи ч.1 ст.485, ст.ст. 486, 487, 489 МК України та ст.ст. 245, 289 КУпАП, а при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), суд правильно керувався вимогами ч.1 ст.466 МК, ч.1 ст.487 МК України, ст.ст.23,33 КУпАП і врахував ступінь суспільної небезпеки правопорушення, ступінь провини, ставлення до вчиненого, майновий стан, а також обставини, які пом`якшують відповідальність, зокрема те, матеріалами справи не спростовано легальне походження грошових коштів.

Крім того, суд 1-ї інстанції обґрунтовано послався на ч.1 ст.1 МК України та нагадав, що законодавство України з питань державної митної справи складається не лише з Конституції України та цього Кодексу, а й інших законів України, що регулюють питання, зазначені у ст.7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів, та навів положення ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», відповідно до якого кожна фізична або юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже, суд 1-ї інстанції вирішуючи питання про можливість конфіскації вилученої у ОСОБА_3 валюти, обґрунтовано дійшов висновку, що наміру порушувати митні правила України вона не мала та видала усю валюту, яку мала при собі, що свідчить про те, що ніякого умислу на вчинення правопорушення у неї не було, а зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування, і належить особисто ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ).

З урахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду 1-ї інстанції про відсутність підстав по справі для застосування до ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) конфіскації іноземної валюти, яка є незначною для шкоди, яку вона потенційно могла завдати органам влади, і наміру ухилятися від сплати мита та інших зборів вона не мала, державі шкоди не завдала, а конфіскація вилученої у неї валюти поклало б на неї надмірний індивідуальний тягар.

Більш того, відповідно ст. 471 МК України (в редакції від 21.07.2021), окремі положення абзацу другого статті 471, а саме «а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів», визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 3-р(II)/2021 від 21.07.2021, а отже такі положення санкції вказаної норми не підлягають застосуванню.

Таким чином, враховуючи, що безпосереднім предметом правопорушення митних правил є товар (грошові кошти), переміщення якого через митний кордон України є обмеженим, суд 1-ї інстанції врахував, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) адміністративне стягнення у такому разі, у виді накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., сплатив добровільно, що підтверджується відповідним документом, наявним в матеріалах справи.

Отже, перевіркою адміністративної справи, порушень КУпАП та МК України, які б потягли за собою скасування рішення суду 1-ї інстанції, як про те йдеться в апеляційній скарзі, не встановлено, а тому постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга представника Київської митниці Держмитслужби Клімова С.Г. - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст.294 КУпАП, суддя Київського апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби Клімова С.Г. залишити без задоволення, а постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 18 червня 2021 року відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Юденко