Справа № 466/7688/21 Головуючий у 1 інстанції: Кавацюк В.І.
Провадження № 33/811/1486/21 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участі представника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - адвоката Федькович Галини Володимирівни, ОСОБА_2 , його представника - адвоката Коваля Андрія Федоровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2021 року про закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

в с т а н о в и в:

цією постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України закрито у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 693739 від 19.08.2021 зокрема зазначено, що в період часу з 01.08.2021 по 17.08.2021 за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчиняла психологічне насильство відносно свого чоловіка та сина (налаштовувала проти батька). Насильство було систематичне в період з 17 год 00 хв по 20 год 00 хв після роботи, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у межах санкції, що передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. А також просить витребувати провадження, які були зареєстровані у серпні 2021 року у Відділі поліції Шевченківського району, а саме № 20994; № 21230; № 21761; допитати як свідків його та маму ОСОБА_3 .

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що постанова суду першої інстанції була винесена без врахування правової позиції потерпілих та потребує повторного дослідження всіх обставин справи.

Щодо строку на апеляційне оскарження, апелянт покликається на те, що не був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції, про наявність оскаржуваної постанови він дізнався лише 08.10.21, відтак вважає що такий пропущений з поважних причин.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначила, що обставини справи щодо притягнення її до адміністративної відповідальності були з`ясовані судом повно та об`єктивно і необхідності у їхньому повторному дослідженні немає. Зазначає, що саме чоловік ОСОБА_2 є кривдником щодо неї та сина, що підтверджується терміновими заборонними приписами щодо ОСОБА_2 від 08 квітня 2021 року та 03 червня 2021, постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 03.06.2021 у справі № 466/3905/21, справами про адміністративні правопорушення № 466/4384/21 та 466/5374/21, рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23.06.2021 про видачу обмежувального припису. Зазначає, що жодних доказів тог, що ОСОБА_1 допускала щодо сина словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, чи інші діяння, які викликали у нього побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди його психічному здоров`ю ОСОБА_2 не надав і не повідомив про такі дії. Просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а постанову шевченківського районного суду м.Львова від 23 вересня 2021 року без змін.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника - адвоката Коваля А.Ф. на підтримання доводів апеляційної скарги, представника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - адвоката Федькович Г.В., яка апеляційну скаргу заперечила і просила постанову судді залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи ОСОБА_2 щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Дані вимоги Закону суддею першої інстанції в повному обсязі дотримані.

Судове рішення про закриття справи щодо ОСОБА_1 за ч 1 ст. 173-2 КУпАП на підставі п.1 ст. 247 КУпАП є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, яка ставиться ОСОБА_1 у провину, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 693739 від 19.08.2021 року, в період часу з 01.08.2021 по 17.08.2021 за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчиняла психологічне насильство відносно свого чоловіка та сина (налаштовувала проти батька). Насильство було систематичне в період з 17 год 00 хв по 20 год 00 хв після роботи, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173 КУпАП.

Разом з тим, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, в такому не конкретизовано суть адміністративного правопорушення, не вказано, яке саме насильство та в чому воно проявилось з боку ОСОБА_1 відносно свого чоловіка та сина, відсутні докази щодо завдання шкоди психологічному здоров`ю останніх.

При цьому не конкретизовано яка шкода заподіяна діями ОСОБА_1 , хоча це прямо випливає з диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Тобто фактично об`єктивна сторона правопорушення в протоколі не розкрита.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 693739 від 19.08.2021 року відсутні відомості щодо потерпілого. Окрім цього, матеріали справи не містять фактичних даних, які б підтверджували сам факт психологічного насильства, а протокол про адміністративне правопорушення лише кореспондує заяву ОСОБА_2 .

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

У відповідності до положень ч.1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Щодо клопотання ОСОБА_2 про витребування матеріалів провадження, які були зареєстровані у серпні 2021 року у Відділі поліції Шевченківського району, та допит апеляційним судом як свідків апелянта та його матері ОСОБА_3 , то такий є правом, а не обов`язком суду. Окрім цього, у матеріалах справи є достатні дані щодо обставин події, яка мала місце 19 серпня 2021 року, які між собою взаємоузгоджуються, є чіткими, несуперечливими, відтак сумнівів не викликають та не потребують виклику ОСОБА_3 у судове засідання для дачі пояснень. Окрім цього, при розгляді справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 надана можливість для дачі пояснень та доповнень до апеляційної скарги, разом з тим, ОСОБА_2 не було надано будь-яких інших доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо відсутності у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи, та дійшов правильного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги під час апеляційного розгляду підтвердження не знайшли, а тому є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу.

З урахуванням наведеного, постанова судді першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2021 року.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2021 року, якою закрито провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк