Справа № 308/3609/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю захисника- адвоката Співака О.М., який представляє інтереси ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/658/20, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20. 05. 2020.

Цією постановою :

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 233915 від 02. 04. 2020 та постанови судді від 20. 05. 2020 з врахуванням постанови від 11. 11. 2020 про виправлення описки вбачається, що 01. 04. 2020 о 23 год. в м. Ужгороді по вул. Осипенка, 10, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Dacia Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , не впорався з керуванням, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та скоїв наїзд в бетонну огорожу будинку № 10 по вул. Осипенка, 10 в м. Ужгороді. В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження та забор (огорожа) отримав пошкодження. Після скоєного ДТП водій ОСОБА_1 покинувши транспортний засіб зник з місця події, чим порушив п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20. 05. 2020 та закриття провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови суду першої інстанції та проведений розгляд в цій частині справи без належного з`ясування фактичних обставин справи та з порушенням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, оскільки судом розглянуто справу за його відсутності без належного сповіщення його про час і місце її розгляду, чим порушено його право на захист. Вказує на те, що протягом 1-2 квітня 2020 року не керував автомобілем, а протокол про адміністративне правопорушення складено з численними порушеннями КУпАП, в якому відсутні відомості про роз`яснення прав,

-2-

передбачених ст. 268 КУпАП, а свідки, пояснення яких долучено до матеріалів справи, допитані в судовому засіданні не були. Також зазначає про наявність ряду порушень при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема: у фабулі протоколу вказано про те, що він керував транспортним засобом, однак відеозапис, жодних даних про його керування автомобілем не містить; також вважає, що поліцейським неналежним чином встановлено його особу, оскільки за допомогою бази АРМОР неможливо належним чином ідентифікувати особу; у протоколі зазначено, що він не впорався з керуванням, однак таке формулювання суті правопорушення вважає неприпустимим, а посилання у протоколі на порушення ним вимог п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України є безпідставним. Одночасно ОСОБА_1 порушує питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови суду від 20. 05. 2020, оскільки такий ним пропущений з поважних причин, так як участі у розгляді справи не приймав, а про наявність оскаржуваної постанови дізнався лише 30. 06. 2020.

В доповненні до апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Співак О.М. вказують на те, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду фактичні обставини справи не відповідають дійсності, оскільки фактично 01. 04. 2020 автомобілем марки «Dacia Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , керував громадянин ОСОБА_3 , який і здійснив ДТП, що мала місце на вул. Осипенка, 10 в м. Ужгороді, про свідчать його письмові пояснення, які він надав захиснику Співаку О.М. та долучені ним до матеріалів справи. Також в доповненні до апеляційної скарги йдеться про допущене судом першої інстанції порушення права на захист ОСОБА_1 , яке полягало у розгляді справи без його участі, без належного його сповіщення про час і місце судового розгляду. Отримані листи службових осіб Ужгородського міськрайонного суду надані на адвокатські запити додатково свідчать про неналежне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи в суді першої інстанції, що є безумовним порушенням його права на захист.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 на розгляд справи щодо нього не з`явилися. Останній рухом справи не цікавився, судову кореспонденцію отримував, до суду в черговий раз не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07. 07. 1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Крім того, апеляційний суд враховує і те, що захисник адвокат Співак О.М., який представляє інтереси ОСОБА_4 , не заперечував про розгляд справи у відсутності останнього.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника - адвоката Співака О.М., який підтримав подану апеляційну скаргу та клопотання, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги та клопотання, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова проголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

-3-

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, постанова судді першої інстанції винесена за відсутності ОСОБА_1 . У порушення вимог ст. 285 КУпАП копія такої постанови направлена на адресу ОСОБА_1 29. 05. 2020 (а. с. 16). Відомостей про дату отримання копії постанови, крім тих, що містяться в апеляційній скарзі, матеріали справи не містять, а відтак суд бере до уваги твердження ОСОБА_1 про отримання ним копії постанови тільки 30. 06. 2020, а тому доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є слушними і такими, що підлягають до задоволення, а строк поновленню.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що 01. 04. 2020 о 23 год. в м. Ужгороді по вул. Осипенка, 10, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Dacia Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , не впорався з керуванням, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та скоїв наїзд в бетонну огорожу будинку № 10 по вул. Осипенка, 10 в м. Ужгороді. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль отримав механічні пошкодження, а також забор (огорожа) отримав пошкодження. Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_1 покинувши транспортний засіб, зник з місця події, чим порушив п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 033915 від 02. 04. 2020; письмовими поясненнями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , копією протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, та рапортами працівника поліції від 02. 04. 2020.

Зазначені докази, які були повторно досліджені в ході апеляційного розгляду справи, узгоджуються між собою, є належними, допустимими та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та обґрунтовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Посилання на те, що протокол серії БД № 033915 від 02. 04. 2020 є неналежним та недопустимим доказом у справі, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

-4-

Як вбачається з письмових пояснень свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , даних ними внаслідок вчинення водієм автомобілем марки «Дачія» дорожньо-трпанспортної пригоди, що мала місце на вул. Осипенка, 10 в м. Ужгороді, який покинув місце події, було викликано поліцію та вказано про перебування даного водія з явними ознаками алкогольного сп`яніння й описано його зовнішні прикмети, після затримання ОСОБА_1 свідки впізнали його як особу, яка на автомобілі «Дачія» здійснила наїзд на огорожу будинку АДРЕСА_2 . До того ж вказані пояснення є послідовними та узгоджуються з між собою та обставинами справи. При цьому про наявність інших сторонніх осіб, окрім водія ОСОБА_1 , ні в автомобілі, ні поблизу нього свідки не зазначали. Будь-яких даних про упередженість вказаних свідків апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить.

Таким чином, доводи апеляційної скарги та його захисника в доповненій апеляційній скарзі про те, що 01. 04. 2020 автомобілем марки «Dacia Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , керував громадянин ОСОБА_3 , апеляційний суд оцінює критично і вважає, що вони повністю спростовані перевіреними апеляційним судом доказами.

Окрім того, безпосередньо в процесі складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не заявляв про те, що автомобілем керував не він, а інша особа. В тому числі він не вказував на свого знайомого ОСОБА_3 , як на особу, яка ніби-то керувала автомобілем та допустила настання дорожньо-транспортної пригоди. У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 тільки зазначав про обставини, які не мають відношення до даної події, чим виражав свою незгоду з вказаним протоколом. Між тим, про керування його автомобілем в момент порушення правил дорожнього руху іншою особою ОСОБА_3 , ОСОБА_1 вперше зазначив в письмових поясненнях до суду апеляційної інстанції від 12. 10. 2020.

Отже, посилання у протоколі серії на порушення ОСОБА_1 п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України є правильним.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 033915 від 02. 04. 2020 щодо ОСОБА_1 оформлений відповідно до вимог закону, зокрема: уповноваженою особою інспектором взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Закарпатській області Кушвах Р.-А.С., та підтверджує подію та обставини адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, вказаний протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 033915 від 02. 04. 2020 є належним та допустимим доказом у справі.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційний суд розцінює як форму захисту і намаганням уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки такі спростовуються дослідженими у судовому засіданні вищенаведеними доказами, які узгоджуються між собою, і які суд вважає належними, допустимими, достовірними та достатніми у даній справі.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність таких даних про особу правопорушника як посвідчення водія, а також допущені працівниками поліції порушення під час складання щодо нього зазначеного протоколу, апеляційний суд відхиляє, оскільки через відсутність у ОСОБА_1 посвідчення водія, а також свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді 425 грн. штрафу (постанова серії ДПО18 № 599425 від 02. 04. 2020).

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про те, що всупереч вимог ст. 268 КУпАП суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 , всупереч відсутності даних про його належне сповіщення, апеляційний суд вважає також такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції викладених у судовому рішенні та не свідчать про

-5-

відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а також не свідчать про порушення права ОСОБА_1 на захист. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що: факт розгляду справи без участі правопорушника не являється підставою для скасування чи зміни судового рішення у справах про адміністративні правопорушення, більш того факт розгляду справи без участі ОСОБА_1 враховано апеляційним судом як одну з підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Отже, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні місцевим судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

При розгляді справи наявним доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження ОСОБА_1 у поданій апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необґрунтованими.

Обставини, які б виключали провадження в справі відповідно до ст. 247 КУпАП, апеляційним судом не встановлені.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, і вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга в цій частині також задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАПу частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.

Керуючисьст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20. 05. 2020.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , з урахуванням внесених до неї доповнень залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20. 05. 2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя