П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2021 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А., за участю представника правопорушника адвоката Геревич М.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

25.07.2021 року о 09 год. 55 хв. гр. ОСОБА_1 по вул. Станційній в м. Ужгород керував автомобілем марки «BMW 5 Е39» н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп"яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, при цьому від проходження огляду на стан наркотичного сп"яніння, у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги п 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні представник правопорушника адвокат Геревич М.М. просив закрити провадження у справі на підставі п.1ч.1 ст.247 КУпАП, посилаючись на те, що поліцейським не було запропоновано ОСОБА_1 огляд на стан наркотичного сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу, на який ОСОБА_1 був згодний, а відмовися від проходження у медзакладі, оскільки поспішав до дружини і дітей, які перебували на ринку в с. Кінчеш. Більше того, згідно наявних відеоматеріалів, ОСОБА_1 саме о 09 год. 55 хв., як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення не відмовлявся від проходження огляду в закладах охорони здоров"я на стан наркотичного сп"яніння, у зв"язку з чим відеозапис, поданий на підтвердження факту порушення ПДР є неналежним та недопустимим доказом. Зазначив, що працівниками поліції водія ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, що суперечить ч.1 ст. 266 КУпАП, згідно якої особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп"яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Також зазначив, що проходження огляду в закладі охорони здоров"я пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров"я, і лише у разі, якщо водій отримав письмове повідомлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров"я поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Відповідного направлення ОСОБА_1 вручено не було. Крім того, незважаючи на отриману від працівників поліції відмову у видачі відповідного направлення, ОСОБА_1 самостійно одразу після складання відносно нього протоколу та відвезення необхідних лікарських засобів дружині з дітьми та відвезення їх додому звернувся до КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров"я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради для проходження медичного огляду на стан сп"яніння за результатами якого ознак сп"яніння у нього не виявлено.

Заслухавши пояснення представника правопорушника, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна(умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 251КУпАП визначає, щодо доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи,яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-ікінозйомки, відеозапису чи засобів фото- ікінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху,протоколом про вилучення речей і документів, атакож іншими документами.

Згідно зі ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" (пункт 27) роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, обов`язок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції покладається саме на водія, як особу, що керує транспортним засобом.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

В ході розгляду справи судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 108037 від 25.07.2021 року, та встановлено, що такий складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, і у даному протоколі зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, що проявилося у відмові останнього, при встановленні у нього працівниками поліції ознак наркотичного сп"яніння, а саме: звужених зіниць очей, які не реагують на світло, вираженого тремтіння пальців рук, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду підтверджується дослідженим у судовому засіданні відеозаписом події, який міститься на DVD-диску, що долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів наркотичного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція №1452).

Згідно з п. 2,3,4 Інструкції № 1452 та ч.1 ст. 266 КУпАП огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння. Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (пункти 3,4 розділу 1 Інструкції №1452).

Встановити наявність вказаних ознак можливо шляхом спотереження за водієм без необхідності зобов"язання водія вчиняти які небудь-дії.

Працівниками поліції виявлено у ОСОБА_1 такі ознаки наркотичного сп"яніння як звуження зіниць очей, які не реагують на світло та виражене тремтіння пальців рук, що об"єктивно можливо встановити в ході спілкування з особою без вчинення відносно цієї особи будь-яких дій чи вимоги до особи вчинити які-небудь дії.

Відповідно до правил пункту 12 розділу ІІ Інструкції №1452, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису події встановлено, що патрульний поліцейський пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у відповідному медичному закладі, на що останній відповів однозначною відмовою.

Розбіжності у часі відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на відеозаписі та у протоколі не беруться судом до уваги, оскільки судом беззаперечно встановлено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, а різниця є незначною (~3хв.) і може бути викликана різницею у часі на годиннику поліцейського та відеокамері на яку фіксується подія.

За умови категоричної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп"яніння суддя вважає необґрунтованими доводи представника правопорушника щодо не складення поліцейським письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров"я.

Також згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР18 № 796699 від 25.07.2021 року судом встановлено, що 25.07.2021 року о 09 год. 45 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «BMW 5 Е39» н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку не увімкнув відповідний покажчик повороту чим порушив п. 9.2б ПДР України, що стало підставою для його зупинки працівниками поліції.

Як убачається з розписки ОСОБА_1 від 25.07.2021 року, останній залишив свій транспортний засіб «BMW 5 Е39» н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Ужгород, вул. Станційна, 7, без порушень ПДР та зобов"язався в подальшому не керувати, що спростовує твердження представника правопорушника, що такого працівниками поліції від керування транспортним засобом не було відсторонено.

При цьому суд відхиляє доводи представника ОСОБА_2 - адвоката Дубей Р.Ю. щодо порушення поліцейським процедури прийняття відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме проведення її за відсутності двох свідків.

Відповідно до положень ч.2 ст.266 КУпАП (в редакції Закону від 16.02.2021 № 1231-IX, який набрав законної сили 17.03.2021 року), огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП, яка попередньо регулювала питання залучення двох свідків для проведення огляду на стан сп`яніння (фіксації відмови в проходженні) внесено зміни та при цьому визначено обов`язок поліцейського використовувати технічні засоби відеозапису і лише в разі неможливості застосування таких засобів проводити огляд у присутності двох свідків.

Водночас, норми КУпАП мають вищу юридичну силу, аніж норми Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858 3, на які посилається адвокат, а тому відсутність відповідних змін в наказі від МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735, не може свідчити про порушення встановленого законом порядку проходження огляду на стан сп"яніння.

Враховуючи вищевикладене, посилання адвоката на те, що працівниками поліції не було залучено двох свідків для фіксації відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не ґрунтується на законі, оскільки відмова водія пройти огляд на стан сп`яніння відповідно до встановленої процедури зафіксована і підтверджена відеозаписом.

Також не може бути взято судом до уваги дані протоколу медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголя та стану сп`яніння від 25.07.2021 № 747, оскільки такий проведений з порушенням вимог щодо направлення для проходження такого, а також поза спливом двогодинного строку.

Відповідно до приписів ч.3 та ч.4 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Як встановлено згідно протоколу медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголя та стану сп`яніння від 25.07.2021 № 747, освідчення ОСОБА_1 проводилося за самозверненням о 15 год. 30 хв. 25.07.2021 року, тобто після спливу встановленого закононом двогодинного періоду після виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп"яніння та без участі поліцейського.

При розгляді даної справи, суддя бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суддя у відповідності до положень статей 251 та 252 КУпАП, уважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в судовому засіданні сукупністю зібраних та наданих УПП в Закарпатській області ДПП доказів, що ретельно перевірені та оцінені суддею з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності як кожен окремо так і в сукупності, підтверджується факт того, що ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп"яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суддя враховує характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, те що правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю та здоров`ю, а також життю та здоров`ю самого правопорушника, та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції частини 1статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Згідно ч.5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2270 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 454,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 23, 130 ч.1, 251, 252, 283-285, 287-294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 454,00 грн. на користь держави.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: О.А. Придачук