ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/471/21 Справа № 708/633/21 Категорія: ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАПГоловуючий у І інстанції Попельнюх А. О. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Яременка В.А., прокурора Гречаника Р.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чигиринського районного суду Черкаської області від 04 жовтня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, інваліда війни ІІ групи,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Постановою судді від 01.10.2021 справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП об`єднано в одне провадження.

Постановою Чигиринського районного суду Черкаської області від 04 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , будучи начальником Чигиринського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, тобто особою, уповноваженою на виконання функцій держави, на яку поширюється діє Закону України «Про запобігання корупції», перебуваючи у приміщенні Чигиринського ВП, що розташоване за адресою: вул.Б.Хмельницького, 55 в м.Чигирині Черкаської області, 29.11.2019 прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: затвердив довідку про результати проведення перевірки по факту звернень ОСОБА_2 , зареєстрованих в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події Чигиринського ВП від 13.11.2019 № 2897, № 2898, чи порушив встановлені п.3 ч.1 ст.28 Закону вимоги.

Також, ОСОБА_1 , будучи начальником Чигиринського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, тобто особою, уповноваженою на виконання функцій держави, на яку поширюється діє Закону України «Про запобігання корупції», перебуваючи у приміщенні Чигиринського ВП, що розташоване за адресою: вул.Б.Хмельницького, 55 в м.Чигирині Черкаської області, 29.11.2019 не повідомив у визначеному законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, що виник у зв`язку із затвердженням довідки про результати проведення перевірки по факту звернення ОСОБА_2 , з приводу незаконного проникнення невідомими особами на чолі з начальником Чигиринського ВП на його територію домоволодіння, зареєстрованих в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події Чигиринського ВП від 13.11.2019 № 2897, № 2898, чи порушив встановлені п.2 ч.1 ст.28 Закону вимоги.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Чигиринського районного суду Черкаської області від 04 жовтня 2021 року скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративних правопорушень.

В апеляційній скарзі посилається на те, що протоколи про адміністративні правопорушення складені відносно нього не у визначеному законом порядку, а тому, відповідно до ст.251 КУпАП, вони не можуть бути визнані належним та допустимим доказом у справі, оскільки складні без особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тоді коли він повідомляв Національне агентство з питань запобігання корупції про те, що в зв`язку лікуванням не може прибути за викликом для їх складання. Тоді як інші документи справи є додатками до протоколів, є похідними від протоколів, а тому за принципом «плодів отруйного дерева» також не можуть бути належними та допустимими доказами у справі. Крім того, всі додані документи є ксерокопіями, які ніким не завірені, а відповідно не можуть бути прийняті судом в якості доказів у справі. За таких обставин факт вчинення ним адміністративних правопорушень, у даному випадку, є недоведеним.

Вказує, що зазначені доводи сторони захисту судом при прийнятті оскаржуваного рішення не перевірені, мотиви їх відхилення судом не зазначені.

Зазначає, що строки про притягнення його до адміністративної відповідальності, визначені законом, закінчилися, так як виявлення фактів адміністративних правопорушень та встановлення особи органом уповноваженим на складання адміністративних протоколів вже на 16.12.2021 та відповідно на 22.03.2021. Правоохоронним органам дані інформація була відома значно раніше. З чого слідує, що кінцевим терміном накладення стягнення є 16.06.2021 або 22.09.2021 (шестимісячний термін).

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думки ОСОБА_1 та його захисника Яременка В.А. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, прокурора Гречаника Р.І. про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення № 34-02/481 від 23.06.2021, складеного головним спеціалістом другого відділу перевірок Департаменту з питань дотримання законодавства про конфлікт інтересів та обмежень щодо запобігання корупції Національного агенства з питань запобігання корупції Кириченком Д.Ю.; даними рапорта від 17.03.2021 старшого оперуповноваженого Черкаського управління ДВБ НП України В.Дудніка; даними довідки № 1174 по факту повідомлення ОСОБА_2 (ЄО № 2897 від 13.11.2019, ЄО № 2898 від 13.11.2019); даними електронного рапорта від 13.11.2019; даними заяви ОСОБА_2 від 13.11.2019; даними письмових пояснень ОСОБА_2 від 13.11.2019; даними листа від 13.11.2019; даними електронного рапорта від 13.11.2019; даними листа від 05.12.2019 на адресу ОСОБА_2 ; даними витягу з наказу від 07.10.2019 № 238 о/с; даними послужного списку ОСОБА_1 ; даними пам`ятки - ознайомлення від 01.11.2019; даними положення про Чигиринське ВП; даними функціональних обов`язків начальника Чигиринського ВП.; даними запиту НАЗК від 31.03.2021; даними листа від 09.04.2021.

Суд першої інстанції дав належну правову оцінку зазначеним доказам, які досліджені в судовому засіданні та жодних сумнівів щодо їх достовірності, та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Відповідно до ст.172-7 КУпАП адміністративна відповідальність за цією статтею виникає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Згідно підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи поліцейські.

Відповідно п.3 ч.1 ст.28 Закону, особи, зазначені у пунктах 1,2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Із матеріалів справи вбачається, що наказом начальника ГУНП в Черкаській області № 238 о/с від 07.10.2010 капітана . ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Чигиринського ВП.

13.11.2019 в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події Чигиринського ВП за №№ 2897, 2898 зареєстровано повідомлення ОСОБА_2 щодо вчинення начальником Чигиринського ВП ОСОБА_1 та іншими невстановленими особами кримінальних правопорушень, який просив невідкладно зареєструвати відомості в ЄРДР.

В свою чергу, за результатами опрацювання вказаних повідомлень оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Чигиринського ВП М.Омельченком складено довідку про відсутність ознак правопорушення та завершення перевірки за викладеним у повідомленнях фактам, на що начальником Чигиринського ВП ОСОБА_1 накладено резолюцію про затвердження даної довідки.

Отже, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що у ОСОБА_1 , який обіймав посаду начальника Чигиринського ВП була особиста зацікавленість щодо не направлення заяви ОСОБА_2 до слідчого підрозділу для внесення інформації до ЄРДР щодо можливого вчинення ним злочину та подальшого проведення досудового розслідування за вказаними у заяві фактами, що могло б призвести до можливого настання для нього негативних наслідків - притягнення до кримінальної відповідальності.

Зазначені обставини свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 під час перебування на посаді начальника Чигиринського ВП реального конфлікту інтересів, який виник у зв`язку з вивченням матеріалів за зверненням ОСОБА_2 та затвердження довідки про результати перевірки за вказаним зверненням.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дій чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання них наслідків.

У п.3 ч.1 ст. 28 зазначеного Закону чітко зазначається про обов`язок не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів, що не було зроблено ОСОБА_1 .

З вищезазначеними висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, оскільки ОСОБА_1 зазначеними діями скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 , що факт вчинення ним адміністративних правопорушень є недоведеним, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду, так як всі наявні у матеріалах докази свідчать протилежне.

Дії ОСОБА_1 за ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП кваліфіковано правильно.

Водночас, апеляційний суд погоджується із доводами апелянта щодо накладення судом першої інстанції на нього стягнення поза межами строку, передбаченого ст.38 КУпАП.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Згідно з ч.4 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як вбачається із матеріалів справи, адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП органом, який склав відповідні протоколи, виявлені 22.03.2021 року, коли Національним агентством з питань запобігання корупції отримано від Черкаського управління ДВБ вже зібрані матеріали за фактом можливого вчинення адміністративних правопорушень пов`язаних з корупцією колишнім начальником Чигиринського ВП ОСОБА_1 (Т.1 а.с.19, Т.2 а.с.19).

З урахуванням наведеного початок перебігу строку накладення адміністративного стягнення у цій справі необхідно обчислювати із 22.03.2021, оскільки саме з цього часу відповідній службовій особі стало відомо про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Отже строк накладення адміністративного стягнення, відповідно до ст.38 КУпАП, спливає через шість місяців з моменту виявлення, що в даному випадку є 22.09.2021.

Однак, щодо ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення 04 жовтня 2021 року, тобто після закінчення строку передбаченого для накладення такого стягнення.

На підставі викладеного, апеляційний суд зазначає, що на час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, строки передбачені ч.4 ст.38 КУпАП сплинули, у зв`язку із чим, суд першої інстанції незаконно наклав адміністративне стягнення на ОСОБА_1 .

При цьому, якщо на момент розгляду справи в суді, закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчинені, і лише після цього закриває провадження у справі.

За тих обставин, що вина у інкримінованих адміністративних правопорушеннях ОСОБА_1 беззаперечно встановлення, однак на момент розгляду справи судом першої інстанції закінчились строки накладення адміністративного стягнення, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а постанова скасуванню із закриттям провадження у справі, на підставі закінчення на момент розгляду справи строків, визначених ст.38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Чигиринського районного суду Черкаської області від 04 жовтня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП щодо ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба