Справа № 542/1095/21
Провадження № 3/542/332/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 вересня 2021 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районнийсуд Полтавської області в складі:

головуючої судді Кашуби М.І.,

за участю секретаря судового засідання Коркішко А.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

його захисника адвоката Петрушанко О.Д.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з відділення №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за статтею 124 КпАП України,

в с т а н о в и в :

07 липня 2021 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 124 КпАП України.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 159610 від 15.06.2021 зазначено, що ОСОБА_1 15.06.2021 о 15 год. 17 хв. на а/д Руденківка-Нові Санжари керував автомобілем ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зокрема зазначив, що 15.06.2021 він рухався зі швидкістю близько 50-60 км/год з с. Галущина Гребля в напрямку смт Нові Санжари. Попереду нього рухався інший автомобіль, дистанцію з яким він тримав на відстані 40-50 метрів. Ішов сильний дощ. Приблизно через 70 метрів від зупинки «Зачепилівка» є велика яма про місцезнаходження та розміри якої він знав раніше. Завжди переїжджав цю яму на маленькій швидкості. Раптом автомобіль, який рухався попереду, пригальмував, при цьому світлові сигнали не були увімкнені. Він різко загальмував, після чого сталася ДТП. Зазначав, що якби у автомобілі, який рухався попереду були увімкнені габаритні вогні та стопсигнали, він би встиг вчасно загальмувати та уникнути зіткнення. В подальшому було викликано працівників поліції, серед яких був родич потерпілої.

Також, ОСОБА_1 надав до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього, де, зокрема, зазначено, що суду не надано жодних доказів того, що протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою на те посадовою особою. У клопотанні також вказано на відсутність вини у діях ОСОБА_1 , оскільки зіткнення допустив у стані крайньої необхідності.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності- адвокат Петрушанко О.Д. в судовому засіданні посилалась на доводи, викладені у клопотанні про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засідання пояснила, що вона їхала з дому з с. Галущина Гребля до Нових ОСОБА_3 на роботу. Рухалась на маленькій швидкості, не більше 50 км/год, оскільки була негода, ішов дощ. Вказала, що бачила автомобіль, який рухався позаду неї у попутному напрямку. Габаритні вогні та стопсигнали працювали. Перед ямою на дорозі пригальмувала, щоб проїхати крізь неї на маленькій швидкості, оскільки об`їхати яму зліва по зустрічній смузі не могла, тому що рухався зустрічний транспорт. Після цього відбулось зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_1 , який рухався позаду. Наголосила, що перед зіткненням повної зупинки автомобіля не було. Потім нею на місце було викликано працівників поліції за номером телефону 102. Вказала, що спочатку на місце ДТП приїхав її родич, який викликав іншу патрульну машину для оформлення матеріалів ДТП та безпосередньо він не приймав участі у оформленні вказаних матеріалів.

Зазначена обставина ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечувалась.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 15.06.2021 вона попросила ОСОБА_1 підвезти її до автостанції. В той день ішов сильний дощ. Вони рухалися зі швидкістю 50 км/год. Вказала, що в районі с. Зачепилівки ОСОБА_1 не встиг різко загальмувати, і відбулось зіткнення з машиною, яка зупинилася перед глибокими ямами. При цьому вказала, що в автомобіля, що рухався попереду не горіли стопсигнали та габаритні вогні.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, потерпілої, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

За змістом положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, адміністративна відповідальність наступає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 15.06.2021 о 15 год. 17 хв. на а/д Руденківка- Нові Санжари керував автомобілем ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Зазначене підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 159610 від 15.06.2021, схемою місця ДТП де чітко зафіксовано розміщення автомобілів в момент ДТП та інші реквізити, визначені законом, поясненнями потерпілої, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показами свідка та наданими фотографіями з місця події.

Підстави, які б давали підстави суду вважати, що такі докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Між тим, слід зазначити, що відповідно до п. 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі- ПДР України), під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Разом з тим, дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, в тому числі, наявністю перешкод на певній ділянці дороги. Перешкода для руху - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу (п. 1.10 ПДР України).

При цьому, суд зауважує, що з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він чітко бачив автомобіль, що рухався в попутному напрямку попереду нього, тобто він бачив перешкоду у межах смуги руху свого транспортного засобу.

Крім того, з його пояснень видно, що він знав про наявність ями на дорозі, її місцезнаходження і за таких обставин міг і повинен був передбачити зменшення щвидкості руху автомобіля, що рухався попереду при наближенні до цієї ями.

За таких обставин водій ОСОБА_1 повинен був виконати вимоги пунктів 12.1 та 13.1 ПДР України та ураховуючи наявну перешкоду на дорозі, обрати таку швидкість транспортного засобу, щоб мати змогу здійснити безпечну його зупинку.

При цьому, суд критично ставитья до доводів ОСОБА_1 , адвоката Петрушанко О.Д. та показів свідка ОСОБА_4 щодо відсутності на автомобілі потерпілої сигналу гальмування, зокрема, з тих підстав, що виконання водіями транспортних засобів пунктів 12.1 та 13.1 ПДР України не ставиться у залежність від виконання іншими учасниками дорожнього руху вимог, визначених пунктом 31.4.3 ПДР України щодо заборони експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідності зовнішніх світлових приладів.

Надаючи оцінку доводам ОСОБА_1 , викладеним у клопотанні про закриття справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд дійшов висновку про те, що вони не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи з огляду на таке.

Так, суд не бере до уваги тверджень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення неуповноваженою особою з огляду на те, що такі твердження мають абстрактний характер і являють собою нічим не підтверджені припущення.

Водночас, порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення визначено положеннями Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015, а Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП визначені розділом IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Надаючи оцінку даним протоколу про адміністративне правопорушення суд дійшов висновку про те, що він складений у відповідності до вимог зазначених нормативно-правових актів, містить всі необхідні реквізити, відповідні графи заповнені у порядку, визначеному законом. Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що відомості, внесені до протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, в частині зазначення особи, уповноваженої на його складення є недостовірними.

Доказів на спростування зазначеного висновку суду матеріали справи не містять.

Разом з тим, суд не бере до уваги доводів щодо вчинення ОСОБА_1 ДТП у стані крайньої необхідності, оскільки у даному випадку, за даних обставин вчинення ДТП відсутні будь-які правові підстави для застосування інституту крайньої необхідності.

Так, відповідно до положень статті 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Слід зазначити, що стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує». Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається.

Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Анатолічного висновку дійшов Верховний суд у постанові від 21.12.2018 у справі №686/5225/17.

Ані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ані її захисником не наведено жодних обгрунтувань та доводів та не надано суду відповідних доказів з метою встановлення обставин, зазначених вище, зокрема щодо наявності небезпеки, яка загрожувала державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, що ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами, що заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що ОСОБА_1 адміністративне правопорушення було вчинено в стані крайньої необхідності.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що в діях гр. ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 34 КУпАП обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Згідно зі ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом теж не встановлено.

При визначені виду стягнення за адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, суд керується правилами статей 33-35 КУпАП і враховуючи дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та обставини скоєння правопорушення, суд накладає на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП.

Положеннями статті 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стосовно виступу потерпілої в судових дебатах, де вона, зокрема, просила суд відшкодувати їй моральну та матеріальну шкоду, спричинену ДТП, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 269 КУпАП визначено, що потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Відповідно до статті 40 КУпАП якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Частиною 5 статті 283 КУпАП передбачено, що якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування.

Згідно зі статтею 329 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення в частині відшкодування майнової шкоди виконується в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України. Постанова по справі про адміністративне правопорушення в частині відшкодування майнової шкоди є виконавчим документом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення згідно зі статтею 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

При цьому, вирішення судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення питання стягнення майнової шкоди повинно відбуватись не інакше як на підставі доказів, які встановлюють факт наявності спричиненої майнової шкоди та її розмір.

Водночас, матеріали справи не містять та в судовому засіданні потерпілою не ставилось питання про відшкодування шкоди, спричиненої ДТП та, відповідно, не доведено належними та допустимими доказами спричинення потерпілій майнової шкоди.

При цьому, будь-яких доказів на обгрунтування розміру спричиненої потерпілій майнової шкоди до суду теж не було надано.

Разом з тим, слід зазначити, що нормами КУпАП не передбачено повноважень суду розглядати питання та стягувати моральну шкоду, завдану адміністративним правопорушенням у порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, у зв`язку з наведеним суд не може прийняти вмотивованої постанови щодо стягнення з ОСОБА_1 майнової шкоди.

Разом з тим, суд роз`яснює, що потерпілий відповідно до ч. 3 ст. 40 КУпАП має право звернутися до суду в порядку цивільного судочинства з позовом про відшкодування шкоди, в тому числі і моральної.

На підставі статті 124 КУпАП України та керуючись статтями 283, 284, 294 КУпАП України, пунктом 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить454 (чотириста п`ятдесяи чотири) грн.

Тимчасово вилучене посвідчення водія повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після виконання ним постанови суду про накладення адміністративного стягнення, та набранням постановою законної сили.

Роз`яснити, що відповідно до статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що на підставі статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розумінні ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення, через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Кашуба М.І.