Провадження №: 3/752/7087/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 вересня 2021 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Дмитрук Н.Ю., з участю прокурора Сеник В.Г., розглянувши протоколи складені щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, на час вчинення правопорушень працювала в Державному агентстві автомобільних доріг України на посаді начальника Відділу правового забезпечення, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, -

встановив:

На розгляд Голосіївського районного суду м. Києва направлено два протоколи про вчинення ОСОБА_1 , адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 у період з 14.08.2019 по 23.08.2019 року, перебуваючи у приміщенні Державного агентства автомобільних доріг України (далі - Укравтодор) за адресою: вул. Фізкультури, 9, м. Київ, як начальник Відділу правового забезпечення, діючи всупереч вимогам п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), не повідомив у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник у межах реалізації службового повноваження щодо внесення Голові Укравтодору пропозицій для преміювання працівників Відділу правового забезпечення , у зв`язку з необхідністю підписання і внесення подання про становлення премій за серпень 2019 року.

Зокрема, ОСОБА_1 реалізуючи повноваження начальника Відділу правового забезпечення підготувала та підписала обґрунтоване подання щодо встановлення розміру місячної премії на ім`я в.о. Голови Укравтодору ОСОБА_2 із пропозицією встановити премію за фактично відпрацьований час працівниками Відділу правового забезпечення за серпень 2019 року (у тому числі і собі як завідувачу начальнику Відділу правового забезпечення у розмірі 30 %), розмір якої було визначено ОСОБА_1 самостійно.

На підставі пропозицій, зазначених у поданні ОСОБА_1 в.о. Голови Укравтодору ОСОБА_2 видав наказ «Про преміювання працівників Укравтодору за серпень 2019 року» від 23.08.2019 року № 285, відповідно до якого було вирішено встановити премію за серпень 2019 року працівникам Укравтодору, у тому числі і ОСОБА_1 (у розмірі 30%).

Таким чином, як зазначено у протоколі, при прийнятті рішення, щодо підписання та внесення подання про встановлення премії за серпень 2019 року працівникам Управління, відповідно до якого ОСОБА_1 самостійно визначила собі розмір премії (30 % від посадового окладу), у ОСОБА_1 була наявна суперечність між приватним інтересом та його службовими повноваженнями, яка реально вплинула на об`єктивність та неупередженість прийняття ним зазначеного рішення (відсутність об`єктивного аналізу якості і складності підготовлених ним документів, терміновості виконання завдань, опрацювання та підготовки документів, його ініціативності у роботі), що в розумінні Закону є реальним конфліктом інтересів.

Тобто, як зазначено в протоколі, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 у серпні 2019 року, перебуваючи у приміщенні Державного агентства автомобільних доріг України (далі - Укравтодор) за адресою: вул. Фізкультури, 9, м. Київ, як начальник Відділу правового забезпечення, діючи всупереч вимогам п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), реалізувала свої службові повноваження щодо внесення Голові Укравтодору пропозицій стосовно заохочення працівників Відділу правового забезпечення, що закріплено у поданні про встановлення премії за серпень 2019 року.

Тобто, як зазначено в протоколі, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протоколи та його захисника, з`ясувавши позицію прокурора, вислухавши пояснення свідків, які викликалися за клопотанням прокурора, ознайомившись з протоколами та вивчивши матеріали, які надані в додаток до них, суд, вважає, що провадження в справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю за обставин відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. До такого висновку суд прийшов з наступних підстав.

Так, ОСОБА_1 зазначила, що вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП вона не визнає. Особисто рішень про своє преміювання не приймала. Інформацію про преміювання працівників її відділу та зазначення розміру премій за серпень 2019 року, в тому числі її, готували працівники фінансового департаменту, вона підписувала пропозицію та передавала керівництву на затвердження. В подальшому кінцеве та остаточне рішення, в тому числі про її особисте преміювання, приймав керівник Укравтодору, який і визначив розмір премій видавши накази. Реального конфлікту інтересів, про які зазначено в протоколах, не було. Пропозиції, не заповнювала, розмір премії не визначала, просив закрити провадження. Зазначала, що в неї були відсутні дискреційні повноваження на встановлення чи не встановлення матеріального заохочення і премії, на визначення її розміру. Можливості впливати на рішення керівника Укравтодору або особи, яка виконувала обов`язки керівника, про призначення премії працівникам Укравтодору вона не мав.

Підставою для включення державного службовця та відповідного розміру премії до наказу про преміювання є погоджене Головою (або особою, яка виконує обов`язки) або заступником Голови подання.

Підписані нею пропозиції не є розпорядчим документом та не були підставою для призначення премії, оскільки встановлюється розмір премії по кожному працівнику апарату виключно Головою Укравтодору (або в.о. Голови) шляхом видання відповідного наказу.

Таким чином, у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, за частинами 1 та 2 статті 172-7 КУпАП.

Із твердженнями у протоколах, щодо того, що ОСОБА_1 відповідно до своїх повноважень, щодо внесення голові Укравтодору пропозицій стосовно заохочення працівників, які є дискреційними, має можливість самостійно приймати рішення щодо встановлення чи не встановлення матеріального заохочення, у разі встановлення - визначати його розмір (законодавчо максимально допустимий, понижений, на рівні із іншими працівниками тощо), суд не може погодитися.

Так, згідно ч. 2 ст. 50 Закону України «Про державну службу» визначено, що заробітна плата державного службовця складається з: посадового окладу; надбавки за вислугу років; надбавки за ранг державного службовця; премії (у разі встановлення).

Відповідно до ч. 5 ст. 52 Закону України «Про державну службу» премії виплачуються в межах фонду преміювання залежно від особистого внеску державного службовця в загальний результат роботи державного органу.

Положення про преміювання затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері трудових відносин, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Встановлення премій державним службовцям здійснюється керівником державної служби відповідно до затвердженого ним Положення про преміювання у відповідному державному органі, погодженого з виборним органом первинної профспілкової організації (за наявності).

Таким чином, критерії, умови і порядок визначення розмірів, нарахування та виплати премій державним службовцям, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», визначаються у Положенні про преміювання у відповідному державному органі.

Положення про преміювання державних службовців Державного агентства автомобільних доріг України затверджене наказом т.в.о. Голови Державного агентства автомобільних доріг України від 04.10.2016 № 510 (далі - Положення про преміювання).

Як встановлено в ході судового розгляду протоколів, ОСОБА_1 безпосередньо рішення про власне преміювання та визначення розміру своєї премії не приймала. Вона лише звернувся до керівника з пропозиціями, а не з поданнями, як зазначено у протоколах, підготовленими не нею, а спеціально уповноваженими працівниками Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності, які заповнювали графи пропозиції про преміювання працівників та її, в тому числі щодо максимально можливого розміру премії. Пропозиція особи, адресована керівнику, оцінити його роботу та визначити премію в конкретному розмірі, як вважає суд, не є свідченням прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів. Більше того, за вищевказаних обставин, є досить сумнівним, чи взагалі в даному випадку таких реальний конфлікт інтересів існував, враховуючи, що лише керівник, на свій розсуд та за результати роботи працівника, мав право взагалі преміювати особу, в т.ч. визначивши розмір такої премії, або відмовити в преміюванні, чи, не погодившись з розміром премії, який був запропонований щодо себе ОСОБА_1 зменшити її розмір.

Суд приймаючи рішення про закриття провадження також враховує, що в протоколах є посилання на обставини які нічим не підтверджені та змодельовані, зокрема щодо підготовки ОСОБА_1 подання щодо встановлення розміру місячної премії. Більше того, під час судового розгляду не було встановлено обставин, що ОСОБА_1 заповнювала так зване подання, яке в додатку до протоколів відмічено лише як пропозиція.

В дійсності, як встановлено в ході судового розгляду протоколів, пропозиції про преміювання готувалися працівниками Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку і звітності Укравтодору.

Зокрема, директор вищезазначеного департаменту ОСОБА_3 , яка була викликана на вимогу прокурора, в своїх поясненнях зазначила, що пропозиції про преміювання готують працівники їх департаменту, згідно розподілу обов`язків, які здійснюють їх заповнення відмічаючи прізвища осіб, відпрацьований час і відмітку про пропонований розмір премії, який не може перевищувати 30%. Зазначені їх працівником в пропозиції суми, лише просте арифметичне нарахування, яке можливо здійснити працівнику, згідно законодавства. Єдиною підставою виплати премії в розмірі, який не може перевищувати максимально встановлений, є наказ Голови.

Крім того, допитана як свідок ОСОБА_4 заступник начальника відділу економічного моніторингу департаменту планово-фінансової діяльності бухгалтерського обліку та звітності, зазначила, що нею особисто, як працівником відділу, відповідно до обов`язків, готувалися та заповнювалися пропозиції про преміювання працівників, в тому числі завідувачу Сектору матеріально-технічного забезпечення. Вона особисто заповнювала усі графи, окрім графи «примітки», в якій, за потреби, щодо розміру премії робить відмітки керівник структурного підрозділу щодо підлеглих, а щодо нього самого, Голова. Пропозиції з підписом керівника структурного підрозділу, в даному випадку ОСОБА_1 , не є підставою для виплати премії без затвердження їх Головою. В пропозиціях зазначається лише арифметичний розрахунок можливої суми виплати розміру премії до посадового окладу. Керівник Укравтодору, тобто Голова, має право прийняти рішення про преміювання без пропозицій, або підпису керівника структурного підрозділу, це в площині його повноважень. Вона будь яких вказівок, прохань, тощо, щодо зазначення розміру премій, від ОСОБА_1 та інших керівників структурного підрозділу не отримувала.

Тобто, в ході судового розгляду суд встановив, що начальник Відділу правового забезпечення ОСОБА_1 не приймала рішення щодо власної премії, так само не використовувала під час підписання наказу про преміювання себе наявні у неї повноваження, оскільки таких повноважень не мала, так як Положенням такі повноваження віднесено до компетенції Голови Державного агентства автомобільних доріг України.

В ході судового розгляду не було встановлено існування доказів вчинення протиправних дій (бездіяльності) ОСОБА_1 які посягають на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за які законом передбачено адміністративну відповідальність.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що об`єднане провадження відносно ОСОБА_1 за протоколами про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 288, 289 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції»,

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП

Постанова може бути оскаржена протягом десяти до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя Н.Ю. Дмитрук