Справа № 308/581/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
07.09.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю захисниці особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатки Кузьми К.І., розглянувши апеляційну скаргу, яку подала представниця ОСОБА_1 адвокатка Кузьма К.І.,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 квітня 2020 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.
Згідно постанови, 10.01.2020 о 23 год. 20 хв. у м. Ужгород, по вул. Грушевського, біля будинку № 80, гр. ОСОБА_1 , керуючи т/з марки «Volkswagen Passat» н.з. НОМЕР_1 , не надав перевагу в русі пішоходу на нерегульованому пішохідному переході, при спілкуванні у водія були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер» та у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги передбачені п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), відповідальність за порушення яких передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі адвокатка Кузьма К.І. вказує на те, що постанова судді є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції. Стверджує, що у разі відмови водія на місці зупинки пройти огляд на стан сп`яніння, такий водій одразу направляється до закладу охорони здоров`я для проведення огляду, однак ОСОБА_1 не було направлено до закладу охорони здоров`я, окрім того, в протоколі не вказано, які дії щодо ухилення від огляду вчинив ОСОБА_1 .. Також вказує на те, що в протоколі не зазначено чи перебував ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, неповно та невірно записано суть правопорушення, відсутній запис про долучення до протоколу розписки ОСОБА_1 , копії постанови від 10.01.2020 та диску фіксації обставин події. Зазначає, що судом розгляд справи проведено поверхово, не було викликано у судове засідання свідків, та суд не надав оцінку поданим адвокатом через канцелярію суду письмовим доказам. Щодо строків подачі апеляційної скарги вказує на те, що про наявність постанови від 08.04.2020 адвокат дізналась 08.05.2020 під час ознайомлення з матеріалами справи, що справу розглянуто за її відсутності, не зважаючи на подане клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням ОСОБА_1 на лікуванні. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 повернути на доопрацювання/до оформлення до Управління патрульної поліції в Закарпатській області.
Заслухавши пояснення захисниці ОСОБА_1 - адвокатки Кузьми К.І., яка підтримала апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що пропущений на оскарження судового рішення строк підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , неявка якого, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що розгляд справи в апеляційному суді неодноразово відкладався, а також те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду й даних про поважність причин його неявки до апеляційного суду та заяви про відкладення розгляду справи на інший термін від нього не надходило, що у розгляді справи бере участь захисниця ОСОБА_1 адвоката Кузьма К.І..
Апеляційний суд, враховуючи положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, які зазначені у ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Вищевказані вимоги закону під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.
Отже, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд вважає, що строк на оскарження постанови місцевого суду підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Так, з оскаржуваної постанови убачається, що ОСОБА_1 не брав участі у розгляді справи в суді першої інстанції, а в матеріалах справи немає даних про те, що ОСОБА_1 у передбачений ч. 1 ст. 285 КУпАП трьохденний строк вручена чи направлена копія оскаржуваної постанови від 08.04.2020, при цьому на форзаці останньої сторінки містяться дані про отримання адвокаткою Кузьмою К. І. судового рішення лише 08.05.2020.
Тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 чи його захисниці адвокатці Кузьмі К.І. своєчасно подати апеляційну скаргу поважними, а відтак строк на апеляційне оскарження поновлюється.
Водночас, апеляційний суд визнає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка у постанові.
Відповідно до пункту 2. 5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується беззаперечними доказами, яким суд дав належну та об`єктивну оцінку.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 315727, 10.01.2020, о 23 год 20 хв, у м. Ужгород, по вул. Грушевського, біля будинку №80, ОСОБА_1 , керуючи т/з марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , не надав перевагу в русі пішоходу на нерегульованому пішохідному переході, при спілкуванні у водія були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер» та у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. У своїх пояснення ОСОБА_1 зазначив, що не пропустив пішохода у зв`язку з тим, що не побачив останнього, позаяк пішохід був без «нічного» жилета. При цьому, протоколом підтверджується, що ОСОБА_1 своїми підписами підтвердив, що зі змістом документу ознайомлений, копію його отримав, відомості щодо нього внесені правильно.
З наявних у матеріалах справи письмових пояснень свідків - громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 убачається, що в їхній присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу «ДРАГЕР» та в лікаря - нарколога для визначення стану сп`яніння, проміле. (а. с. 2, 3). Викладені пояснення свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 засвідчили своїми підписами у протоколі про адміністративні правопорушення.
Розпискою водія ОСОБА_1 підтверджено факт залишення на зберігання транспортного засобу на місці зупинки поліцейськими. (а. с. 4). З розписки також убачається, що ОСОБА_1 відмовився від підпису.
З копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі № 1960891 убачається, що водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, й накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень (а. с. 5).
Довідкою сформованою на основі даних Національної автоматизованої інформаційної системи МВС України, ОСОБА_1 отримав посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії серії НОМЕР_2 від 27.06.1996.
Відеозаписом, який міститься на DVD-диску підтверджується факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я у присутності двох свідків (а. с. 7).
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими та зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не встановлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 ПДР та винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що сержанти поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були упереджені при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд також вважає, що підстави не довіряти або сумніватись в правдивості та об`єктивності показів свідків відсутні, оскільки останні були ознайомлені з їх обов`язками та правами, визначеними ст. 63 Конституції України, їх покази є послідовними та логічними і не спростовуються іншими доказами у справі.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та приписам Інструкції. Відхиляючи доводи в цій частині апеляційним судом не встановлено фактів невідповідності складеного щодо ОСОБА_1 протоколу вимогам ст. 256 КУпАП. Матеріалами справи підтверджено, що протокол був оформлений з дотриманням Інструкції. Так, Інструкцією передбачено, що у разі відмови особи, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, від надання пояснень за суттю вчиненого правопорушення, уповноважена посадова особа вносить до нього відповідний запис. У разі наявності свідків протокол може бути підписаний також цими особами. Зі змісту протоколу убачається, що водій ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на місці зупинки автомобіля ОСОБА_1 своєю поведінкою засвідчив, що не бажає проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Цей факт підтвердили свідки події, про що чітко вказано у протоколі про адміністративне правопорушення та підтверджено відеозаписом з місця події (а. с. 1).
Доводи апеляційної скарги про те, що у разі відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля, працівники поліції повинні направити ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я, що за словами апелянта, зроблено не було, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними в матеріалах справи та наведеними вище доказами, у тому числі поясненнями свідків, відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів (бодікамер) працівників поліції із місця події, які містяться на DVD диску. З цих відеоматеріалів убачається, що поведінка ОСОБА_1 свідчить про небажання останнього пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», так і в закладі охорони здоров`я.
Апеляційний судом також не встановлено жодних фактів недотримання поліцейськими вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення та іншими беззаперечними доказами, які свідчать про порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.5 ПДР та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Твердження апелянта про те, що місцевий суд розглянув справу щодо нього поверхово, - апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, позаяк докази у своїй сукупності підтверджують наявність вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На інші доводи, які могли б слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, під час розгляду справи в апеляційному суді такі не встановлені.
Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд доходить висновку, що місцевим судом ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на нього накладено згідно зі ст. 36 КУпАП, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Тому, на думку апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подану стороною захисту апеляційну скаргу, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, слід залишити без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу стороною захисту не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Поновити захисниці ОСОБА_1 адвокатці Кузьмі К.І. строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу, яку подала захисниця ОСОБА_1 - адвокатка Кузьма К. І., - залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан