Справа № 194/1246/21
Номер провадження 3/194/522/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2021 року суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Корягін В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка, Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, учня Тернівського професійного гірничого ліцею, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому відповідно до ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП роз`яснені права,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 550147 від 14.08.2021 року, складеним ДОП СП ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Потаповою Д.Г., о 14-00 годині 14.08.2021 року ОСОБА_1 біля буд. 50 по вул. Вознесенська в м. Тернівка Дніпропетровської області вигулював свою собаку небезпечної породи «Стаф» без намордника, внаслідок чого собака вкусила за ліву руку ОСОБА_2 , заподіявши укушену рану лівої кісті та шкоду його здоров`ю, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 порушив суспільні відносини у сфері ветеринарної медицини, охорони здоров`я та Правила утримання собак і котів, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 268 КУпАП, можливо розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 ..

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення на підставі всебічного, повного і об`єктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до загального визначення адміністративного правопорушення у ст. 9 КУпАП обов`язковою ознакою складу правопорушення є вчинення особою певної дії або її бездіяльність, які згідно з ст. 256 КУпАП мають бути конкретно визначені у протоколі.

З`ясовуючи вказані обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією статті 154 КУпАП (на час вчинення адміністративного правопорушення) передбачена відповідальність за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, при цьому ч. 2 ст. 154 КУпАП передбачено відповідальність за ті самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну.

Положеннями ст.ст. 1, 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» встановлено, що собаки відносяться до домашніх тварин. Правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування.

Таким чином, враховуючи, що диспозиція ст. 154КУпАП є бланкетною, при складанні протоколу, необхідно викласти суть правопорушення виходячи з частини першої статті з посиланням на конкретний пункт Правила утримання домашніх тварин, який вважається порушеним, а тільки після цього зазначати наслідки у виді заподіяння шкоди, як це передбачено ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Однак, поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено який саме пункт Правил утримання домашніх тварин було порушено.

Крім того, ст. 3 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» визначено, що дія цього закону поширюється на відносини, що виникають у зв`язку з утриманням тварин та поводженням із ними фізичних та юридичних осіб, з урахуванням вимог щодо благополуччя тварин, зокрема домашніх тварин. Відповідно до ст. 9 цього Закону, особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Відповідно до ст. 22 вказаного закону при поводженні з домашньою твариною особа, яка її утримує, зобов`язана забезпечити наявність намордника, повідка, що необхідні для здійснення вигулу домашньої тварини поза місцем її постійного утримання.

Вищезазначені норми КУпАП та положень свідчать про те, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП є саме власник тварини.

З матеріалів справи вбачається, що власником собаки породи «Стаф» є ОСОБА_3 , а не ОСОБА_1 , що також підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 04.11.2021 року.

Крім того, санкція ч. 2 ст. 154 КУпАП, передбачає обов`язкову конфіскацію тварини (собаки), однак в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 550147 від 14.08.2021 року немає жодних відомостей про огляд та вилучення тварини, не зазначено ознак тварини: окрас, масть, стать, вік собаки та інші прикмети, за якими вона має бути ідентифікована при проведенні її обов`язкової конфіскації, та в матеріалах справи відсутній протокол вилучення тварини, що створює перешкоду у подальшому виконанні постанови суду.

Окрім цього, обов`язковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 КУпАП є наявність дій, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну.

Так, в порядку ст. 251 КУпАП в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази, які підтверджують заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_2 собакою породи «Стаф», власником якої є ОСОБА_5 та наявні лише письмові пояснення фельдшера ОСОБА_6 від 14.08.2021 року.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічне положення закріплено і уст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України», визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП, вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

В зв`язку із закриттям справи про адміністративне правопорушення, судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 9, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Корягін