КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/5059/2021 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2021 року суддя Київського апеляційного суду Оніщук М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Цермолонським Іваном Миколайовичем, що діє на підставі договору на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.09.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_1 30.08.2021 приблизно о 09 год. 30 хв. керував автомобілем "Fiat Scudo", державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Балукова, 23, в м. Вишневе, в Київській області, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук). Від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, 26.10.2021 ОСОБА_1 через свого захисника подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.09.2021 та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд неповно з`ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема вказує, що після зупинки працівниками поліції без жодних підстав йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер". З метою проходження огляду, ОСОБА_1 попросив працівника поліції показати технічну документацію на вказаний прилад, проте дані документи йому надані не були. Відтак, останній відмовився проходити огляд на місці, водночас у присутності двох свідків, запропонував пройти вказаний огляд у спеціалізованій установі. Разом з тим, працівники протиправно відмовили йому, посилаючись на те, що медичний заклад був віддалений від місця зупинки транспортного засобу, з метою економії часу наполягали на проходженні огляду за допомогою приладу "Драгер".

Крім того, ОСОБА_1 не надано направлення для самостійного проходження такого огляду у медичному закладі, що унеможливило проходження такої процедури самостійно у спеціалізованому медичному закладі "Соціотерапія".

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Цермолонський І.М. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених в ній підстав.

Вивчивши матеріали справи та доводи наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами поданої апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення та відеозаписі з бодікамери поліцейського.

Зокрема, як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №040152 від 30.08.2021 року, ОСОБА_1 30.08.2021 приблизно о 09 год. 30 хв. керував автомобілем "Fiat Scudo", державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Балукова, 23, в м. Вишневе, в Київській області, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук). Від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер". а також у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.

Крім того, з матеріалів вбачається, що працівники поліції ознайомили ОСОБА_1 з протоколом, який останній підписав, жодних застережень щодо його складання не зазначав.

В поясненнях особи, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив "не буду керувати до повного витверезення", тобто особисто підтвердив факт перебування у стані алкогольного сп'яніння.

У письмових поясненнях свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на газоаналізаторі "Драгер" та у медичному закладі.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, як за допомогою газоаналізатора "Драгер", так і у лікаря в медичній установі, також зафіксована на відеозаписі.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність як за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння.

Слід зазначити, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зміст запису нагрудних відеокамер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, також доводить факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичній установі.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно відсутності в матеріалах справи направлення до найближчого закладу охорони здоров`я, якому надано право на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння слід зазначити наступне.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

При цьому, з відеозапису із нагрудної відеокамери працівника патрульної поліції вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, так і в медичному закладі охорони здоров`я. Крім того, слід зазначити, що у випадку незгоди з результатами огляду ОСОБА_1 не був позбавлений можливості самостійно пройти такий огляд у відповідному закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, у порядку самозвернення, проте таким правом не скористався.

Інші доводи апеляційної скарги щодо не надання працівниками поліції документів на газоаналізатор, повторне використання трубки для газоаналізатора та відмови поліції везти його до медичної установи, не підтверджуються жодними доказами, а відтак не можуть братися судом до уваги.

Отже, наведені докази у своїй сукупності не спростовують доводи апеляційної скарги, вказують на порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, а отже і на факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Більш того, доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими вимог Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" при проведенні огляну на стан сп`яніння не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Протокол про адміністративне правопорушення ААБ № 040152 від 30.08.2021 року відповідає положенням ст. 256 КУпАП.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не надав.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про відсутність складу правопорушення є необґрунтованими.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Цермолонським Іваном Миколайовичем - залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Оніщук