КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №760/7875/21 головуючий у І інстанції: Букіна О.М. провадження 33/824/3902/2021 головуючий в апеляційній інстанції: Сліпченко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 вересня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Сліпченко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської митниці державної митної служби України на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 23 липня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 472 Митного Кодексу України (надалі МК України) ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , особи уповноваженої на роботу з митницею ТОВ «Скайброк-Логістік» (04073,м. Київ, пр-т Степана Бандери, буд. 16- А, ), за ознаками порушення митних правил, передбачених,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до адміністративних матеріалів з протоколом про порушення митних правил № 1982/10000/20 від 29 грудня 2020 року,22 грудня 2020 року до зони митного контролю Київської митниці Держмитслужби, митного поста «Ліски» був доставлений вантаж «освітлювальні прилади, іграшки, пульсоксиметри тощо» загальною вагою брутто 11 652, 05 кг, одержувачем якого виступало ТОВ «ТОРГОВА ФІРМА КАСАДА».

23 грудня 2020 року, з метою здійснення митного оформлення та випуску у вільний обіг вказаних товарів декларантом ТОВ «Скайброк-Логістік» ОСОБА_1 , на підставі договору про надання послуг митного брокера від 09 листопада 2020 року № 25-СБ, шляхом електронного декларування до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ліски» подано митну декларацію, в якій товар № 4 заявлений як: «Іграшки які зображують людей: лялька, 3 600 шт.».

28 грудня 2020 року, посадовими особами митниці проведено митний огляд зазначених товарів.

У ході проведення митного огляду серед іншого встановлено, що «частина товару № 4 являє собою ляльки у кількості 2 870 одиниць, які містять маркування комбінованого знаку для товарів і послуг «L.O.L.», що не відповідає даним, заявленим в ЕМД».

Не зважаючи на те, що у інвойсі, поданому до митного оформлення, наявні відомості щодо найменування товарів «игрушка кукла лол» (позиції під №№ 5, 8), декларант не заявила точних відомостей про товар у митній декларації.

Крім цього, наявний на товарах комбінований знак для товарів і послуг «L.O.L. SURPRISE!», зареєстрований під № 003785 у митному реєстрі об`єктів інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону.

Таким чином на думку митного органу, ОСОБА_1 (декларант) не заявила за встановленою формою точні та достовірні відомості про товари.

Висновком експерта від 25 березня 2021 року № -0236 встановлено, що загальна вартість предметів правопорушення, «ігрових наборів "L.O.L. SURPRISE!" в кількості 2870 шт.» становить 980 592,90 грн.

29 грудня 2020 року працівниками Київської митниці Держмитслужби відносно України ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил, за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МКУ.

Безпосередні предмети правопорушення, в порядку ст. 511 МК України вилучені та зберігаються на складі Київської митниці Держмитслужби за адресою: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 8 А.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 23 липня 2021 року провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, представник Київської митниці подав апеляційну скаргу, просить постанову першої інстанції скасувати, та прийняти нову, якою визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення відповідно до санкції ст. 472 МКУ.

Вказує, що посадовими особами митного органу повно та всебічно з`ясовано обставини справи, що було викладено в адміністративних матеріалах та відповідно підтверджує той факт, що в діях декларанта ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил передбачених ст. 472 МКУ, з огляду на те, що не нею не було заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари.

В судовому засіданні представник Київської митниці Держмитслужби підтримав позицію викладену в апеляційній скарзі. ОСОБА_1 та її представник просили апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

З урахуванням того, що допущена у митній декларації помилка не призводить до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, і даних про систематичне допущення декларантом таких помилок у справі немає, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 472 МК України.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування висновків місцевого суду, а саме, щодо підтвердження неправомірного звільнення правопорушника від сплати митних платежів, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Як визначено п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 529 МК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці Київської митниці державної митної служби Українизалишити без задоволення, а постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 23 липня 2021 року, якою провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Сліпченко