Справа № 156/984/20
Номер провадження: 3/156/1/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2021 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Федечко М.О, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника Бика О.В., потерпілого, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від відділу поліцейської діяльності (селища Іваничі) Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , пенсіонерку, -

за ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 16.09.2020 року, ОСОБА_1 , 16.09.2020 року о 07 год. 10 хв. в с.Менчичі по автодорозі с. Бубнів - смт. Іваничі, перегаяючи тварин, а саме корів, допустила вихід тварин на смугу зустрічного руху внаслідок чого було здійснено зіткнення з автомобілем марки «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 , чим завдано транспортному засобу механічних пошкоджень, та порушила п. 7,6 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнала та пояснила, що того ранку вела двох своїх корів на пасовисько на шнурку в сторону смт. Іваничі. Одна корова йшла асфальтом, інша по узбіччі. Наближаючись до знаку кінця населеного пункту на зустріч рухався автомобіль з великою швидкістю. Наблизившись до неї побачила як відбулось зіткнення автомобіля в коровою. При ударі, як сама корова так і автомобіль отримали ушкодження. Після даної події вона відвела корови на пасовиською. Пізніше приїхали працівники поліції, які склали протокол та схему місця події. Вказала, що в її корови пошкоджене праве стегно. Додаткового зазначила, що за кермом даного авто не був ОСОБА_2 , який визнаний потерпілим по справі, а пасажир ОСОБА_3 .

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що того дня разом із своїм зятем рухався в напрямку з смт. Іваничі в с. Бубнів. Перед в`їздом в с. Менчичі помітив двох корів з погоничом, які рухались по лівій стороні дороги одна біля одної. Одна з корів йшла по обочині, інша по лівій смузі руху. При наближенні до них одна з корів вдарила в бік іншу корову, внаслідок чого вона вийшла на його праву частину дороги. Так як це відбулось дуже близько від нього він не встиг зреагувати, застосував екстренне гальмування, однак удар відбувся в ліву частину автомобіля, а саме ліве крило, ліві двері від чого розбилось водійське скло дверей. Вважає винною ОСОБА_1 , оскільки вона не контролювала тварин, які йшли по проїжджій частині, вела корів на довгій мотузці, на підтвердження цього надав суду фото.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні надав суду наступні пояснення, що того дня разом із своїй свекром рухався на його автомобілі в напрямку з смт. Іваничі до с. Бубнів. За кермом авто був ОСОБА_2 . В`їжджаючи в с. Менчичі вони помітили жінку, яка вела поза собою двох корів. Одна з корів йшла на узбіччі, інша по лівій частині проїжджої частини. При наближенні до них одна з корів вдарила іншу, внаслідок чого остання вийшла на зустрічну смугу руху. Після чого водій почав гальмувати, однак відбувся удар в ліву частину авто. Від удару в салон посипалось скло з лівих водійських дверей. Після чого, вийшовши з автомобіля тесть почав телефонувати в поліцію та страхову компанію. Жінка з коровами пішла далі на пасовисько, після чого він почав її шукати та знайшовши сфотографував корову, щоб зафіксувати її пошкодження.

Допитані в судовому засіданні працівники поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили суду, що на лінію «102» поступив виклик про ДТП в с. Менчичі. Виїхавши на місце події побачили автомобіль, який знаходився на узбіччі дороги. В даного авто була пошкоджена ліва сторона. На місці події були потерпілий і його зять, як корови так і самого погонича не було. Дослідивши всі обставини, почали оформляти протокол, складати схему місця події, заміряти гальмівний шлях. При оформленні матеріалів була присутня ОСОБА_1 , яка свою вину у вчиненому визнавала та надавала письмові пояснення. Крім того, про те що за кермом був інший водій нічого не повідомляла. Після цього вони сфотографула корову на пасовиську, однак чому не має фототаблиці в матеріалах справи їм не відомо.

Захисник Бик О.В. просив провадження відносно його підзахисної закрити у зв`язку із відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопрушення. Мотивував це тим, що п.7,6 ПДР містить бланкетний характер, а в протоколі не вказано, що саме порушила його довірителька. Працівниками поліції не встановлено, яка саме була швидкість транспортного засобу. На його думку, зіткнення відбулось у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 перевищив дозволену швидкість руху. Також, зі слів його підзахисної, ОСОБА_2 не застосовував екстренне гальмування. Із екпертиз, які призначались в даній справі не встановлено вини ОСОБА_1 . Крім того, як протокол, так і сама схема місця ДТП оформлена з порушеннями, а працівник поліції, який виїжджав на місце події є далеким родичем потерпілого, який на його думку міг не об`єктивно оформити матеріали справи. Просить у зв`язку із недоведеністю вини ОСОБА_1 провадження закрити.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши фактичні обставини справи і досліджені судом докази щодо їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України ).

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ поліції, власника дороги або уповноважений ним орган (п.1.5 ПДР України).

Згідно п. 7.6 ПДР України переганяти стадо тварин по дорозі дозволяється лише у світлу пору доби, при цьому залучається така кількість погоничів, щоб можна було направляти тварин якомога ближче до правого краю дороги і не створювати небезпеку та перешкод іншим учасникам дорожнього руху.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією статті 124 КУпАП передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - передбачає адміністративну відповідальність.

Отже, умовами настання адмінвідповідальності за вказаною статтею є: 1) наявність порушень учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, 2) наявність пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, 3) наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Крім того, враховуючи, що норма ст.124 КПК України є бланкетною, тобто такою, що не встановлює певних правил поведінки, а передбачає існування інших норм, розміщених в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки, при розгляді справи про адміністративні правопорушення за ст.124 КУпАП, суд зобов`язаний ретельно з`ясовувати і зазначати у своєму рішенні, у чому саме полягає порушення, норми яких правил, інструкцій, інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів. Тому, розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. 7.6 ПДР України, які зазначені в протоколі працівником поліції.

Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначає, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Отже, застосовуючи норми КК України за аналогією, під час розгляду адміністративного правопорушення предметом дослідження має бути питання наявності чи відсутності обов`язкового елементу об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, - причинного зв`язку між допущеними обома учасниками дорожнього руху порушеннями правил безпеки дорожнього руху, якщо такі мали місце та наслідками.

Постановою Іваничівського районного суду Волинської області від 16.12.2020 року клопотання захисника задоволено. Призначено по справі судову транспортно-трасологічну експертизу, проведення якої доручено експертам "Волинського відділення Львівського НДІСЕ».

Згідно висновку судової транспортно-трасологічної експертизи № 8709 від 19.03.2021 року встановлено, що:

1.Визначити на якому місці дороги сталося зіткнення транспортного засобу і корови не представляється можливим, в зв`язку з відсутністю достатнього об`єму слідової інформації зафіксованої в схемі місця ДТП.

2.Дати відповідь на питання «У якому напрямку від місця і після зіткнення відносно поверхні автодороги рухався транспортний засіб?» не представляється можливим.

Крім того, 20.04.2021 року судом також було задоволено клопотання захисника та призначено судову автотехнічну експертизу проведення якої доручено спеціалістам Волинського відділення Львівського НДІСЕ

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №8462 від 03.08.2021 року вбачається, що:

1. При наданих судом матеріалах, відповідь на питання: «Яка максимально припустима швидкість ТЗ за умови даної видимості дороги?», в даному випадку, втрачає технічний зміст, по причинам наведеним в дослідженні 1.

2. При наданих судом матеріалах, відповідь на питання: «Яка найменша безпечна дистанція між ТЗ та пошкодженої коровою в умовах даної дорожньої обстановки?» втрачає технічний зміст, по причинам наведеним в дослідженні 1.

3. При наданих судом матеріалах, дати відповідь на питання. «Яка була швидкість ТЗ з урахуванням пошкоджень, які він отримав при зіткненні?» не представляється можливим, по причинам наведеним в дослідженні 3.

4. При наданих судом матеріалах, дати відповідь на питання: «Який гальмовий та (або) зупинний шлях ТЗ за певної швидкості його руху в умовах даної дорожньої обстановки?» не представляється можливим, по причинам наведеним в дослідженні 1.

5. При наданих судом матеріалах, з технічної точки зору, небезпека для руху водію автомобіля Ford Sierra р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 виникає в момент зміни напрямку руху корови.

6. У ситуації, що розглядається, водій автомобіля марки Ford Sierra р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.4., п. 13.3. та п. 12.3. Правил дорожнього руху (див. дослідження 6), а саме: рухатись зі швидкістю не більше 50 км/год, при наближенні до тварин (корів) вибрати безпечний боковий інтервал до них, а в момент виникнення небезпеки для руху (з технічної точки зору - в момент зміни напрямку руху корови) негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

7. У ситуації, що розглядається ОСОБА_1 , як погонич корів, повинна була діяти у відповідності до вимог п. 7.6. Правил дорожнього руху (див. дослідження 7).

Для оцінки дій ОСОБА_1 спеціальні автотехнічні знання не потрібні, дане питання може бути вирішене судом самостійно.

8. При наданих судом матеріалах, дати відповіді на питання: «Чи мав технічну можливість водій ТЗ запобігти наїзду з моменту виникнення небезпеки для руху або з моменту виявлення перешкоди для руху?», «Якщо швидкість перевищувала встановлені обмеження (рух в межах населеного пункту), то чи мав водій можливість уникнути контакту з перешкодою (з коровою, з якою зіткнувся)?», «Якщо ж ця швидкість не перевищувала припустиму, то чи мав водій у такому випадку технічну можливість уникнути контакту ТЗ з перешкодою (з коровою, з якою зіткнувся)?», «Чи мав водій технічну можливість шляхом екстренного гальмування зупинити ТЗ з моменту виникнення небезпеки для руху (момент виникнення небезпеки - питання, яке поставлено експертизі вище) не доїжджаючи до перешкоди (корови)?» не представляється можливим, по причинам наведеним в дослідженні 8.-11.

При наданих судом матеріалах, дати відповіді на питання: «Чи відповідали дії водія технічним вимогам Правил дорожнього руху?» та «Чи були з технічної точки зору дії водія ТЗ у причинному зв`язку з виникненням ДТП?» не представляється можливим, по причинам наведеним в дослідженні 1.

В провину ОСОБА_1 згідно протоколу серії ДПР18 №230185 від 16.09.2020 року ставиться те, що вона, як погонич тварин, допустила вихід тварин на зустрічну смугу руху та порушила п. 7.6 ПДР України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що погоничі тварин також є учасниками дорожнього руху, які зобов`язані: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 про те, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки у даній дорожній ситуації вона, як погонич тварин, не забезпечувала рух тварин ближче до правого краю дороги, а також так як вона рухалась попереду тварин не могла та не здійснювала постійний контроль тварин, які рухались позаду неї, що створило небезпеку та перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, а саме потерпілому у справі та призвело до пошкодження його автомобіля. Крім цього вище вказаним висновком експерта стверджено, що у ситуації, що розглядається ОСОБА_1 , як погонич корів, повинна була діяти у відповідності до вимог п. 7.6. Правил дорожнього руху. Також в своїх письмових поясненнях, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме у протоколі вказала, що одна корова скочила в бік, також надавала визнавальні покази та вказувала, що одна корова вдарила іншу та інша вийшла на зустрічну смугу коли рухався транспортний засіб та вдарила в свою чергу даний автомобіль. Жодних сумнівів про те, хто був за кермом даного автомобіля не висловлювала. Крім того, її покази про перевищення швидкості ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи так як і необ`єктивність при оформленні матеріалів поліцейським, який ніби -то є далеким родичем потерпілого.

На думку суду дорожньо-транспортна пригода сталася саме в результаті порушення погоничем тварин ОСОБА_1 ПДР України, що в своєму причинно-наслідковому зв`язку призвело до дорожньо-транспортної пригоди та пошкоджень автомобіля та корови.

Крім того, факт вчинення ОСОБА_1 вищевказаного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серій ДПР18 № 230185 від 16.09.2020 року;

- електронним рапортом поліції від 16.09.2020 року;

- схемою місця ДТП від 16.09.2020 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ;

- фототаблицями.

Оцінивши зазначені вище докази на достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на думку суду вони є такими, що доповнюють одне одного, повними, безсумнівними, належними, достовірними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справа про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомча суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення. Оскільки правопорушення вчинено 16.09.2020 року, тобто на момент розгляду справи сплили строки притягнення ОСОБА_1 до адміністартвиної відповідальності, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 38, 124247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, однак провадження у адміністративній справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд.

Суддя М. О. Федечко