П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Донченко Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

27.10.2021 року до суду надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП гр. ОСОБА_1 , з якого вбачається, що 25.10.2021 року о 12.50 год. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 допустила до роботи у «Ветеринарний маркет» гр. ОСОБА_2 без сертифікату про вакцинацію від COVID-19, чи ПЛР тесту, чим порушила постанову КМУ №1236 від 09.12.2020 року та протокол №39 від 13.10.2021 міської комісії МК з ТЕБ і НС п.1.9.1.2.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, на адресу суду за Вх.№28144 від 11.11.2021 подала письмові пояснення, в яких провину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, заперечила, зазначивши, що не являється особою, яка мала б вирішувати питання про допущення або недопущення до роботи гр. ОСОБА_2 .

Вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 року №11 „Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.3-5п.п.1постанови КМУ«Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»від 09.12.2020року №1236 на території регіонів, на яких установлений червоний рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбаченихпунктом 3цієї постанови, забороняється: 1) приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос і закладів громадського харчування в аеропортах.

Обмеження, передбачені підпунктами 1-7,9,14 та16 цього пункту, не застосовуються за умови наявності у всіх учасників (відвідувачів, користувачів), крім осіб, які не досягли 18 років, та організаторів заходу (співробітників закладу, ринку) негативного результату тестування на COVID-19 методом полімеразної ланцюгової реакції або експрес-тесту на визначення антигена коронавірусу SARS-CoV-2, яке проведене не більш як за 72 години до здійснення заходу (відвідування закладу, ринку), або документа, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації, міжнародного, внутрішнього сертифіката або іноземного сертифіката, що підтверджує вакцинацію від COVID-19 однією дозою однодозної вакцини або двома дозами дводозної вакцини (зелені сертифікати), які включені Всесвітньою організацією охорони здоров`я до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях, негативний результат тестування методом полімеразної ланцюгової реакції або одужання особи від зазначеної хвороби, чинність якого підтверджена за допомогою Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія).

У протоколі серії ВАБ №693933 від 25.10.2021 року зазначено, що ОСОБА_1 допустила до роботи у «Ветеринарний маркет» гр. ОСОБА_2 без сертифікату про вакцинацію від COVID-19, чи ПЛР тесту, що, як вбачається з матеріалів справи, не відповідає дійсності, оскільки вона ніколи не працювала і не працює керівником юридичної особи «Ветеринарний маркет». У протоколі від 25.10.2021 року серії ВАБ №693933 вказано, що порушення вчинено за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, єдине відношеня яке гр. ОСОБА_1 має до вказаної адреси це те, що вона передала ФОП ОСОБА_3 приміщення, загальною площею 35,20 кв.м. в суборенду для здійснення діяльності із розміщення ветеринарної аптеки та надання супутніх послуг. Вказаний факт підтверджується договором суборенди від 01.01.2021 р. №01/2021 та актом прийому -передачі приміщення від 01.01.2021 р. Щодо допуску до роботи громадянки ОСОБА_2 , вона не могла вирішувати питання про допущення чи недопущення до роботи, так як між ними відсутні будь-які відносини.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; атакож громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Будь-яких доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, що проводить господарську діяльність, в тому числі у сфері торговельного та побутового обслуговування, суду не надано.

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що «… формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...».

Відповідно, суд приходить до висновку, що гр. ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відсутність однієї із складових складу правопорушення суб`єкта правопорушення, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що справу слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст. ст.44-3,256,247,251,279,283-284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців, що обчислюється з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова, прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Суддя Ю. В. Донченко