Справа № 308/6478/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., за участю особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли з Відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого начальником відділу організаційно-правової та кадрової роботи в Холмківській ОТГ, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 08.05.2021 року о 03 год.25 хв. в с.Тийглаш по вул. Ракоці керував транспортним засобом Skoda номерний знак « НОМЕР_1 », під час перевірки документів у водія виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, огляд проводився у лікаря нарколога в м.Ужгород, вул.П.Комуни, 4А, чим водій порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

27 липня 2021 року ОСОБА_1 було подано заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, згідно яких просив провадження у справі щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що 08.05.2021 року приблизно о 02 годині ночі повертаючись додому у місто Чоп він рухався на автомобілі марки Шкода Октавія та був безпідставно зупинений працівниками Національної поліції у с.Струмківка. Не повідомляючи причин зупинки на нього був складений адміністративний протокол за відсутність страхового полісу. Після складання адміністративного протоколу поліцейський запропонував йому проїхати до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння. Зазначає, що оскільки в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу він не перебував то на проходження освідчення погодився. Після прибуття у наркодиспансер поліцейський видав йому пластиковий стаканчик з метою відібрання зразка біологічного середовища. Проте тривалий час виділити біологічне середовище у вигляді сечі у нього не виходило про що він повідомив працівника поліції та лікаря нарколога і запропонував відібрати в нього зразок крові для дослідження. Проте у відібрані крові йому було категорично відмолено. ОСОБА_1 зазначає, що відмову відібрати в нього кров лікар аргументував тим, що відповідно до норм чинного законодавства відібрання крові для аналізу проводиться лише у тих осіб, що потрапляли в ДТП а тому кров в нього він на дослідження брати не буде. Вказує, що після повторної невдалої спроби виділити біологічне середовище у вигляді сечі та повторної його вимоги відібрати в нього кров для дослідження лікар-нарколог склав акт обстеження де вказав, що він відмовився від проходження освідчення, що категорично не відповідає дійсності. Після чого працівники поліції відвезли його на місце зупинки його транспортного засобу де сказали сідати за кермо та слідувати за ними. ОСОБА_1 вказує, що після того як вони проїхали приблизно 1 кілометр авто поліції звернуло з головної дороги та зупинилися. Після зупинки поліцейські без залучення свідків і понятих на протязі тривалого часу обшукували його транспортний засіб та нічого не знайшовши склали на нього адміністративний протокол за відмову у проходженні огляду на стан сп`яніння за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що його фізіологічна нездатність виділити біо середовище у вигляді сечі не може розглядатися як відмова у проходженні огляду та в свою чергу вказує на порушення вимог чинного законодавства у діях лікаря-нарколога та поліцейських під час проведення такої процедури, та в свою чергу відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП має наслідком її недійсність.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП заперечив, підтримав подані ним заперечення, вказав, що не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, просив лікаря взяти у нього на аналіз кров, оскільки через захворювання не міг виділити біологічного середовище у вигляді сечі. Однак працівником поліції відносно нього було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння визначено ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015№ 1452/735.

Відповідно до п.п.2,3,4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно пункту 12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За відмову від проходження медичного огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №235700 від 08.05.2021 року долучено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №301 від 08.05.2021 року, у якому у пункті 10 зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі в повному обсязі.

Із долучених до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №235700 від 08.05.2021 року письмових пояснень ОСОБА_1 від 08.05.2021 року слідує, що останній із вказаним протоколом не був згідним, зазначив, що в наркодиспансері відмовилися взяти аналіз крові на вміст наркотичних засобів, а запропонований аналіз сечі він не міг здати в силу фізіологічної вади.

Згідно п.12 Розділу ІІІ Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Пунктом 13 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Відповідно до п.22 Розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Як слідує з матеріали справи, під час проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 вказував на неможливість надання ним біологічного середовища у вигляді сечі та просив взяти у нього зразок крові, що підтверджується його письмовими поясненнями від 08.05.2021 року. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази того, що ОСОБА_1 було запропоновано здати інший, окрім сечі, біологічний матеріал для проведення дослідження на стан наркотичного сп`яніння.

На підтвердження факту відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння до матеріалів протоколу долучено висновок №301 від 08.05.2021 року. Проте, у висновку мають викладатися результати медичного огляду, а не встановлюватися факту відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я.

Згідно пункту 6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі серії, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Частиною 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні матеріали відеозапису, на яких зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. При цьому, до матеріалів справи взагалі не долучено відеозапису з нагрудних камер працівників поліції. Відсутні також і пояснення двох свідків, які були присутні при відмові від проходження огляду, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №235700 від 08.05.2021 року взагалі відсутні відомості про залучення таких.

Таким чином, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не був зафіксований у встановленому законом порядку.

Зазначені обставини вказують на порушення процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, встановленої ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Протокол про адміністративне правопорушення визнається джерелом доказів у справі за умови його відповідності вимогам ст. ст. 254-256 КУпАП.

Виходячи зі змісту положень ст. ст. 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та одних із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП. За приписами КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення, у якому викладається суть правопорушення, при доведеності складу якого в діях певної особи, вона може бути піддана заходам кримінально-правового впливу, різновидом якого є стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився в лікаря нарколога. Разом з тим, у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушив п.2.5. Правил дорожнього руху, що передбачає відповідальність за відмову від проходження такого огляду. Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №235700 від 08.05.2021 року не викладено суть правопорушення, не зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не вказано про причини відмови.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їх користь.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Керуючись ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Пунктом 1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

В силу положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, враховуючи викладене та беручи до уваги ту обставину, що працівниками поліції не дотримано процедуру огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини, достатніх, допустимих та безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення особами, уповноваженими на складення протоколу надано не було, приходжу до переконання, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, наявними в матеріалах справи доказами не доведена, а відтак, з точки зору достатності доказів, матеріали справи не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження в даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу вказаного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 7, 130, 247, 251, 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Шумило Н.Б.