Справа № 307/1127/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
25.11.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Розмана С.Ю., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 квітня 2020 року
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить десять тисяч двісті гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. судового збору.
Згідно постанови, 28.03.2020, о 01.30 год., по вулиці Джона Ленона, у с. Калини, Тячівського району ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Volkswagen Transporter», н/з НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги передбачені п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати і закрити провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що автомобілем не керував, а тільки пересів на водійське місце для включення обігріву салону. Стверджує, що поліцейським порушено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення їх результатів, так як його проведено неналежним технічним приладом, строк якого скінчився ще 10.02.2015 і з часу останнього калібрування минуло понад 10 місяців, та після незгоди з результатами огляду на місці зупинки, йому не було запропоновано пройти такий огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, тому результати огляду є недійсними. Вказує і на те, що в матеріалах справи відсутній відеозапис зупинки поліцейськими автомобіля, а наявний у справі запис не є належним доказом його винуватості.
Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 , адвоката Розмана С.Ю., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , неявка якого, з огляду на положення ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, апелянт належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи й будь-яких заяв про відкладення апеляційного розгляду та відомостей про поважність причин його неявки не подавав; що у розгляді апеляційної скарги бере участь представник ОСОБА_1 адвокат Розман С.Ю.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду задоволенню не підлягають з таких підстав.
Згідно зі статтями 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).
Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а згідно з підпунктом «а» пункту 2.9 Правил водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
За приписами п. 6 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 огляд на стан сп`яніння проводиться:
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);
- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до п.7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
Отже, установлений порядок огляду на стан сп`яніння передбачає проходження його на місці зупинки транспортного засобу і тільки після відмови водія від проходження огляду на місці зупинки в найближчому закладі охорони здоров`я.
В обґрунтування свого висновку про доведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення й їх правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції послався у постанові на протокол про адміністративне правопорушення, надані в судовому засідання пояснення поліцейського Канюка І.І., свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу «DRAGER» та роздруківку результатів тестування (0,66 проміле).
Цідокази переконливо підтверджують висновки судді, викладені в оскарженій постанові.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 059867 від 28.03.2020 ОСОБА_1 цієї доби о 01:30 на вул. Джона Леннона у с. Калини керував автомобілем марки «Фольксваген Транспортер», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд зі згоди водія проводився в установленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Вказаний протокол ОСОБА_1 хоч і не підписав, однак заперечень, зауважень до його змісту, акту огляду не висловив, пояснення не надав. До протоколу додані письмове зобов`язання ОСОБА_5 не віддавати належний ОСОБА_1 автомобіль до його повного витвереження (а. с. 7), результат тесту й акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного пристрою «Драгер Алкотест 6810» у присутності свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_8 , письмові пояснення яких долучено до протоколу.
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає для водіїв безальтернативне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Враховуючи, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і що жоден з доводів, наведених в апеляційній скарзі, не узгоджується з матеріалами справи, апеляційний суд погоджується з висновком судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та з рішенням про накладення на нього адміністративного стягнення.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без зміни, а подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу - без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу стороною захисту не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан