Справа № 276/1638/21
Провадження по справі № 3/276/1134/21
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року смт. Хорошів

Суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області
Бобер Д.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Житомирській області ДСР НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, має 3 неповнолітніх дітей, учасник бойових дій, до адміністративної відповідальності не притягувався,
за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №310 від 15.09.2021, складеного УСР в Житомирській області ДСР Національної поліції України, ОСОБА_1 , будучи у період з 29.03.2019 по 11.02.2020 заступником військового комісара - начальником відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог частини 2 статті 45 Закону, несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, чим порушив вимоги, передбачені чинним законодавством України.
Зокрема, згідно з протоколом, відповідно до вимог абз.2 ч.2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції» наступного року після припинення 11.02.2020 діяльності на посаді заступника військового комісара - начальника відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_1 зобов`язаний був у встановленому частиною 1 цієї статті порядку тобто з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2021 до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2021 року подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2020 рік за типом «після звільнення». Проте, ОСОБА_1 подано декларацію після звільнення 24.04.2021, тобто несвоєчасно, без поважних причин, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП не визнав та пояснив, що після звільнення у лютому 2020 року з посади начальника відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 з грудня 2020 року вступив на військову службу за контрактом, а саме з 16.12.2020 до військової частини НОМЕР_1 , а з 29.01.2021 до військової частини НОМЕР_2 , які відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних сил України від 25.03.2016 №322/1/3 ДСК є підрозділом роду військ Сил спеціальних операцій ЗСУ, а тому відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 та частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 через командування військової частини НОМЕР_2 було подано щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік у порядку визначеному Національним агентством з питань запобігання корупції. Зазначив, що щорічну декларацію за 2020 рік подав за власною ініціативою до режимної частини військової частини НОМЕР_2 у період з 15 по 23 березня 2021, точної дати не пам`ятає. Також, зазначив, що 27.04.2021 повідомляв листом НАЗК про подання декларації про доходи та про те, що він проходить службу у Збройних Силах України, аналогічні відомості усно повідомляв працівникам УСР в Житомирській області, які сказали, що перевіряється період роботи у військовому комісаріаті, а не щодо нового місця служби.
Прокурор в судовому засіданні підтримав обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, вважає, що ОСОБА_1 без поважних причин несвоєчасно подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з використанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік,, вважає що подана ОСОБА_1 довідка №638/15/32 від 06.10.2021 за підписом командира військової частини НОМЕР_2 , яка засвідчує факт подачі ним щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік викликає сумнів та може свідчити про її невідповідність вимогам антикорупційного законодавства, а тому пропонував визнати останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення.
Суд, заслухавши позиції учасників справи, дослідивши докази, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частиною 1 статті 172-6КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, виражається у бездіяльності суб`єктів декларування, а саме несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Статтею 3 Закону України "Про запобігання корупції" визначено коло суб`єктів на яких поширюється дія Закону, зокрема підпунктом «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону передбачено його розповсюдження на військових посадових осіб Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань.
Відповідно до ч.2 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Разом з тим, згідно п.10 роз`яснень НАЗК від 03.02.2021 щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, декларація «після звільнення» не подається, якщо суб`єкт декларування до 01 квітня наступного року знов розпочинає відповідну діяльність і подає декларацію згідно з ч. 1 ст. 45 Закону («щорічну»).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі наказу №40 від 11.02.2020 було звільнено з посади заступника військового комісара - начальника відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » .
Відповідно до довідки №489 від 15.10.2021 капітан ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Збройних силах України і проходить службу у військовій частині НОМЕР_2 м. Бердичів з 29 січня 2021 року по теперішній час.
Частиною 1 ст. 52-1 Закону України "Про запобігання корупції" визначено, що стосовно осіб, зазначених у підпунктах "в", "г", "д", "е", "з", "и" пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, які за посадами, що вони займають, належать до кадрового складу розвідувальних органів України та/або займають посади, перебування на яких пов`язане з державною таємницею у зв`язку з безпосереднім здійсненням такими особами оперативно-розшукової, контррозвідувальної, розвідувальної діяльності, а також осіб, які претендують на зайняття таких посад, та осіб, які припинили діяльність, заходи, передбачені розділом VII цього Закону, організовуються і здійснюються у спосіб, що унеможливлює розкриття належності таких осіб до відповідних державних органів чи військових формувань, у порядку, що визначається Національним агентством.
При цьому ч.5 ст. 5 Закону України «Про Збройні Сили України» визначено, що відомості про особовий склад Сил спеціальних операцій Збройних Сил України, а також про осіб, які співпрацюють або раніше співпрацювали на конфіденційній основі із Силами спеціальних операцій Збройних Сил України, становлять державну таємницю і підлягають захисту відповідно до Закону України "Про державну таємницю".
Згідно довідки №638/15/32 від 06.10.2021 за підписом командира військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_1 відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 та частини 1 статті 45 Закону України "Про запобігання корупції", з дотриманням вимог частини 1 статті 52-1 вказаного Закону та частини 5 статті 5 Закону України «Про Збройні Сили України» було подано щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік в порядку визначеному Національним агентством з питань запобігання корупції, у термін визначений Законом України "Про запобігання корупції".
З огляду на викладене, та враховуючи що ОСОБА_1 до 1 квітня 2021 року знов розпочав діяльність на виконання функцій держави, перебуваючи на військовій службі у Збройних Силах України і проходячи службу у військовій частині НОМЕР_2 , з дотриманням вимог частини 1 статті 52-1 Закону України "Про запобігання корупції", подав до військової частини щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік в порядку визначеному Національним агентством з питань запобігання корупції, а тому не мав обов`язку подання до 1 квітня 2021 року декларації «після звільнення», що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, яке згідно протоколу про адміністративне правопорушення виразилось у несвоєчасному поданні декларації «після звільнення».
При цьому суд відхиляє доводи прокурора про те, що ОСОБА_1 не був зобов`язаний подавати щорічну декларацію за 2020 рік, так як перебуває на службі з січня 2021 року та має військове звання капітан, оскільки як зазначив в письмових поясненнях ОСОБА_1 військову службу за контрактом він проходив з 16 грудня 2021 року спочатку у військовій частині НОМЕР_1 , а з 29.01.2021 у військовій частині НОМЕР_2 , а відповідно до роз`яснень НАЗК №1 від 03.02.2021 щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (пункти 30, 31 Роз`яснень) суб`єктами декларування є військовослужбовці, які: обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків; або спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством, при цьому військове знання не має значення.
Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.
Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.
Стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного "розумного сумніву" в цьому, тоді як наявність такого "розумного сумніву" у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
У той же час, уповноваженим органом, яким складено протокол про адміністративне правопорушення не перевірялись обставини щодо проходження ОСОБА_1 після звільнення із ІНФОРМАЦІЯ_2 подальшої військової служби, перебування його на посадах, пов`язаних із виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, відповідні відомості про одержання ним доходів уповноваженим органом не витребовувались, при відібранні пояснень у ОСОБА_1 питання про поновлення виконання функцій держави та подання іншого типу декларації не ставились, а в наданих ним поясненнях зазначалось лише про незнання необхідності подання декларації типу «після звільнення». Доказів на спростування вказаних доводів, як і доказів не перебування ОСОБА_1 на посадах, передбачених ч.1 ст. 52-1 Закону України "Про запобігання корупції", суду не надано.
Також суд відхиляє доводи прокурора про не надання військовою частиною НОМЕР_2 інформації щодо дати подачі ОСОБА_1 щорічної декларації за 2020 рік, оскільки з листів військової частини НОМЕР_2 від 10.11.2021 та 19.11.2021, адресованих УСР в Житомирській області та Житомирській спеціалізованій прокуратурі у військовій сфері, вбачається, що щорічна декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік від 12.03.2021 ОСОБА_1 подана та долучена до справи №112, том 1 «Декларації особового складу за 2020 рік», що розпочата 03.03.2021 і завершена 24.03.2021, зареєстрована за номенклатурою справ військової частини НОМЕР_2 на 2021 рік, що свідчить про подання ним такої декларації у передбачений законом строк до 1 квітня 2021 року.
Доводи прокурора про те, що надана ОСОБА_1 довідка №638/15/32 від 06.10.2021 викликає сумніви грунтується на припущеннях, оскільки належних та допустимих доказів про внесення до неї недостовірної інформації, зокрема рішень про притягнення до дисциплінарної або кримінальної відповідальності за такі дії, суду не надано. Інші доводи прокурора, у тому числі про подання ОСОБА_1 24 квітня 2021 року електронної декларації «після звільнення», не спростовують факту подання ним щорічної декларації за 2020 рік до військової частини НОМЕР_2 з дотриманням вимог частини 1 статті 52-1 Закону України "Про запобігання корупції".
Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Належних та достатніх доказів, отриманих з дотриманням встановленого Законом порядку, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП до протоколу не долучено.
Відповідно до ст.247 ч.1 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного вище, дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Керуючись ст.ст.9, 245, 247, 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про запобігання корупції»,-

П О С Т А Н О В И В:
Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області.
Повний текст постанови складено 09.12.2021.

Суддя: Д.О. Бобер