Справа № 373/953/21 Головуючий у 1 інстанції Лебідь В.В.
Провадження № 33/824/3870/2021 Доповідач у 2 інстанції Шроль В.Р.
Категорія ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р. Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чорнобай Черкаської області, українця, громадянина України, працюючого головою ФГ "Долина", одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору,,

В С Т А Н О В И В:

За постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 22.05.2021 приблизно о 00 год. 42 хв. по автодорозі Бориспіль-Дніпро на 57 км, керуючи автомобілем "FІAT DOBLO", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 (автомобіль "Фіат"), під час зустрічного роз`їзду, в порушення вимог п.13.3 ПДР, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем "DAF", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з причіпом "SCHMITZ", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 (автомобіль "ДАФ"), внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що суддею не було взято до уваги, що при ДТП ним було отримано тілесні ушкодження, тому суддя мав би спрямувати справу до органу досудового слідства, також суддею не було з`ясовано причин виникнення ДТП, так як на вказаній ділянці дороги мали місце істотні пошкодження дорожнього покриття та, в`їхавши в одну із ям, він втратив керування та виїхав на зустрічну смугу, де і сталось ДТП, а тому вказує, що за таких умов він не повинен був та не міг передбачити неналежного стану дороги.

Також вказує, що суддею не надано оцінки невідповідності протоколу вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема в тій частині, що в ньому не зазначено свідків та потерпілих.

Заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідальність за статтею 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до п. 13.3 ПДР, під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п.13.3 ПДР за обставин, викладених у постанові, стверджується доказами, що містяться у схемі місця ДТП, рапорті поліцейського, письмових поясненнях водіїв; фотографіях місця події та автомобілів "Фіат", "ДАФ", на яких відображені механічні пошкодження, дорожні умови як частина дорожньої обстановки, сліди автомобіля при гальмуванні перед зіткненням; відеозапису ділянки дороги в місці, де відбулась ДТП; іншими письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи, в тому числі висновками експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу-автомобіля "ДАФ".

Суддею першої інстанції у повному обсязі досліджено обставини вчинення ДТП, перевірено усі наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності та взаємозв`язку і надано їм належну оцінку.

Дії водія ОСОБА_1 , що виразилися у порушенні вимог п.13.3 ПДР, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із отриманням транспортними засобами механічних пошкоджень, тому суддя вірно кваліфікував його дії за ст..124 КУпАП .

Як випливає з матеріалів справи, ОСОБА_1 не заперечував факту порушення ним вимог п.13.3 ПДР, але стверджував що допустив вказані дії у зв`язку з тим, що, з`їжджаючи на узбіччя, в`їхав лівою частиною автомобіля у яму на дорожньому покритті та втратив керування транспортним засобом, після чого виїхав за зустрічну смугу руху.

Також наявними у матеріалах справи доказами підтверджена та обставина, що неподалік від місця зіткнення транспортних засобів за вузькою суцільною лінією дорожньої розмітки, яка позначає край проїзної частини, тобто на узбіччі, міститься пошкодження асфальтового покриття у вигляді ями.

Доводи апеляційної скарги про те, що те, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки порушення вимог ПДР , оскільки він не повинен був та не міг передбачати неналежного стану дороги, на вимогах законодавства не ґрунтуються.

Відповідно до вимог п.1.10 ПДР проїзна частина це елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів, а узбіччя - виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів.

З пояснень ОСОБА_1 фактично випливає, що він лівою стороною автомобіля виїхав на узбіччя, яке не призначене для руху транспортних засобів.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що, виїжджаючи за межі проїзної частини, ОСОБА_1 не передбачав можливості наявності пошкоджень асфальтового покриття на узбіччі і не повинен був їх передбачати, а тому ним вчинено адміністративне правопорушення з необережності, що не виключає адміністративної відповідальності.

Також є такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи доводи апеляційної скарги про необхідність направлення справи органу досудового розслідування , оскільки дані про наявність ознак кримінального правопорушення ,передбаченого ст.286 КК України, відсутні, а наявність у ОСОБА_1 тілесних ушкоджень не свідчить про необхідність внесення відомостей до ЄРДР та про проведення досудового розслідування.

Також не можуть слугувати підставами для закриття провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП і недоліки протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки вони не носять істотного характеру.

Інших доводів, які б могли спростовувати висновки судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП, апеляційна скарга не містить.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст.33 КУпАП.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування постанови, не встановлено.

За таких обставин постанова судді є законною.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль