Провадження № 33/824/2287/2021 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2021 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Ганжа В.В.,

за участю:

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

представника потерпілої Мозолевської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Мозолевської Вікторії Вікторівни на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо:

ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч.1 ст.1732 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

Так, в постанові суду зазначено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , 28.09.2020, приблизно о 08.00 год., перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила фізичне насильство відносно ОСОБА_2 .

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року, закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.1732 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції представник потерпілої ОСОБА_2 - адвокат Мозолевська В.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року та ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП. На підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги Мозолевська В.В. зазначає, що постанова Солом`янського районного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам процесуального та матеріального права.

Апелянт звертає увагу на те, що ст.280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна особа в його вчиненні, при цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Також зазначає, що для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення, а у разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Мозолевської В.В., яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити,

пояснення ОСОБА_1 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги,

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, згідно з вимогами ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Європейським судом з прав людини (в подальшому ЄСПЛ) у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду "Енгель та інші проти Нідерландів" були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: "критерій національного права", який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; "критерій кола адресатів", відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; "критерій мети та тяжкості наслідків", за змістом якого вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину, якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. У будь-якому випадку правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за правилами кримінального правопорушення за яке призначене покарання (стягнення), за яким особа позбавляється волі. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: "Лутц проти Німеччини", "Карелін проти Російської Федерації", "Гурепка проти України", "Лучанінова проти України", "Швидка проти України" та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ч.1 ст. 1732 КУпАП дає підстави стверджувати те, що це правопорушення відповідає критерію "кола адресатів" та критерію "мети та тяжкості наслідків". Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства. У зв`язку із цим, при розгляді апеляційної скарги, при наданні оцінки доказам та вирішенні питання про законність та обґрунтованість судового рішення суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

Забезпечення доведеності вини є складовою частиною однієї із засад кримінального провадження відповідно до п.10 ч.1 ст.7, ст.17 КПК України та однією із засад судочинства відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Конституції України.

Відповідно до приписів ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються місце, час вчинення та суть правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Згідно диспозиції ч.1 ст.1732 КУпАП відповідальність за цією статтею настає в разі вчинення насильства в сім`ї, тобто умисного вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Однак, посадовою особою, що складався протокол, таких вимог законодавства не було дотримано.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1), 28.09.2020, приблизно о 08.00 год., в кв. АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинила фізичне насильство у відношенні сестри чоловіка гр. ОСОБА_2 штовхалась, тримала за волосся, чим спричинила страждання.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено настання конкретних наслідків вчинення адміністративного правопорушення, хоча, за змістом диспозиції ч.1 ст.1732 КУпАП, встановлення і відображення у протоколі наслідків, які утворюють об`єктивну сторону змісту правопорушення, є обов`язковим.

При цьому, враховуючи, що розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які були встановлені органом, який склав протокол, та для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, на суд не може бути покладена функція фактично збільшення об`єму обвинувачення, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності, та з огляду на те, що без встановлення наслідків правопорушення та зазначення таких обставин у протоколі, який є актом звинувачення (могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого), суд апеляційної інстанції не має можливості прийняти остаточне законне рішення по суті справи.

Крім того, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції що на час розгляду даного провадження закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, тому вважаю за недоцільне матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повертати до Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві для встановлення факту вказаного правопорушення та конкретизації наслідків у протоколі про адміністративне правопорушення.

За даних обставин, вважаю, що апеляційна скарга представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Мозолевської В.В. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Мозолевської Вікторії Вікторівни - залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Рудніченко