запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/784/21Головуючий у 1-й інстанції Сінєльнік Р.В.
Єдиний унікальний №332/2607/21Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участю ОСОБА_1 , захисника Морозова В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Морозова Вадима Юрійовича на постанову судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 25 жовтня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 23.06.2021 року о 05:54 год. в м.Запоріжжі по вул.Республіканська, буд.75, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2121 державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР.

ОСОБА_1 визнано винним та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 гривні.

В апеляційній скарзі захисник Морозов В.Ю. просив скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог зазначав, що справу було розглянуто за відсутності захисника, представника поліції, якими був складений протокол про адміністративне правопорушення, а відтак суд першої інстанції не досконало дослідив матеріали, не заслухав думки всіх сторін, не взяв до уваги допущення працівниками поліції грубих порушень. Відмовляючи у задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції із захисником, ОСОБА_1 було позбавлено можливості реалізувати своє право на правову допомогу. Разом з цим, зміст протоколу про адміністративне правопорушення не містить посилань на конкретні ознаки сп`яніння, що були виявлені працівниками поліції. В матеріалах справи відсутні повний відеозапис обставин події, довідка про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а також довідка про те, чи отримував він посвідчення водія. Вказуючи на порушення працівниками поліції порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, апелянт звертав увагу суду на відсутність в матеріалах справи направлення водія до медичного закладу для проходження медичного огляду на виявлення у водія стану алкогольного сп`яніння, що є обов`язковим, враховуючи незгоду ОСОБА_1 з результатами огляду, пройденого на місці зупинки транспортного засобу.

Заслухавши ОСОБА_1 та захисника Морозова В.Ю., які в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За змістом ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З матеріалів справи вбачається, що висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.9 «а» ПДР, підтверджується належними та допустимими доказами, а саме:

-Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №270901 від 23.06.2021 року, відповідно до якого 23.06.2021 року о 05:54 год. у м.Запоріжжя по вул.Республіканська 75, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2121, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом пройденого на місці зупинки транспортного засобу огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 6810», тест №2069, цифровий показник 0,48 %о. Зі змістом складеного протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений, його копію отримав. Разом з цим, в якості пояснень по суті порушення ОСОБА_1 зазначив, що напередодні у нього був вихідний день, а зранку 23.06.2021 через терміновий виклик на роботу йому довелось їхати на власному автомобілі, оскільки іншим транспортним засобом дістатися можливості не було.

-Актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зі змісту якого вбачається, що підставою для його проведення було виявлення у ОСОБА_1 таких ознак сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Цифровий показник результатів пройденого тесту становить 0,48 ‰.

-Роздруківкою результатів пройденого за допомогою спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 6810» (прилад №ARCD-0451) тесту №2069. Зі змістом вказаного документа ОСОБА_1 був ознайомлений, що засвідчено його власним підписом.

-Змістом рапорту інспектора патрульної поліції, який узгоджується зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та іншими доказами у справі.

Зазначені докази в їх сукупності суд першої інстанції належним чином проаналізував та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, в т.ч. ці висновки підтверджуються відеозаписом обставин правопорушення, яким зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 2121 державний номерний знак НОМЕР_1 та його зупинку, огляд на стан алкогольного сп`яніння водія, проведений зі згоди останнього на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, результат тесту - 0,48 ‰. Від пропозиції працівників поліції пройти в медичному закладі охорони здоров`я медичний огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився посилаючись на брак часу. У якості пояснень ОСОБА_1 зазначав, що вживав алкоголь напередодні. Жодних грубих порушень допущених працівниками поліції, а також скарг на їх дії з боку ОСОБА_1 не зафіксовано.

Зміст долученого до протоколу відеозапису є достатнім для встановлення обставин події та узгоджується з іншими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Взявши до уваги вищезазначені обставини, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП правопорушення підтверджена в повному обсязі та жодним із зазначених в апеляційній скарзі доводом не спростовується.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, слід зазначити, що твердження апелянта стосовно позбавлення ОСОБА_1 можливості скористатись правом на правову допомогу під час розгляду справи судом першої інстанції не є спроможним, оскільки як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не наполягав на відкладені розгляду справи судом першої інстанції через відсутність в судовому засіданні його захисника, надавав пояснення з приводу обставин правопорушення, що поставлено йому в провину. Разом з цим апеляційний суд звертає увагу на те, що нормами діючого КУпАП не врегульовано питання щодо можливості проведення дистанційного розгляду справи про адміністративне правопорушення, а відтак судове засідання може бути проведено в такий спосіб виключно за рішенням суду, що є його правом, а не обов`язком.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №270901 від 23.06.2021 року відносно ОСОБА_1 містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року. Із зазначеним протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений, його копію отримав, що засвідчив своїм власним підписом, жодних зауважень до його змісту не надавав.

Твердження апелянта з приводу того, що не зважаючи на незгоду ОСОБА_1 , з отриманим результатом пройденого тесту на стан алкогольного сп`яніння працівники поліції не роз`яснили останньому його право пройти медичний огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі спростовується змістом наявного в матеріалах справи відеозапису обставин події.

Не є спроможними і твердження сторони захисту щодо недосконалого дослідження судом першої інстанції матеріалів справи, оскільки висновки суду, з якими погоджується і суд апеляційної інстанції, базуються на всебічному досліджені всіх матеріалів справи, зміст яких узгоджується між собою, не викликає жодних сумнівів у винуватості ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП правопорушення, є достатніми для прийняття справедливого та законного рішення по справі.

Факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, зі змістом якого останній був ознайомлений та його копію отримав. Разом з цим, ОСОБА_1 було видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом №DT214731 під підпис. До того ж, на правильність висновку суду першої інстанції щодо наявності факту керування ОСОБА_1 у стані сп`яніння зазначені обставини не впливають.

Апеляційним судом не встановлено суттєвих порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння встановленого ст.266 КУпАП (в редакції Закону України №1231-IX від 16.02.2021р.), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015р. №1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматизованому режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015р., які могли б слугувати безумовною підставою для скасування прийнятого судом рішення у даній справі.

Таким чином, викладені в апеляційній скарзі доводи правильності вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у встановлених цим Кодексом межах, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У зв`язку із наведеним, у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Морозова Вадима Юрійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 25 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 в цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Справа № 332/2607/21