Справа № 450/681/21 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 33/811/701/21 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 квітня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення в межах ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1200,00 (однієї тисячі двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 гривень судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 15 лютого 2021 року о 03 год. 31 хв. на 11 км + 200 м автодороги «Львів Шегині», водій, будучи 20 жовтня 2020 року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував транспортним засобом марки «Опель» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 квітня 2021 року, скасувати зазначену постанову та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що постанова суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, зокрема суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до розгляду справи.

Вказує, що незрозуміло на підставі яких документів поліцейські встановили особу апелянта, поліцейські бачили, що він не був за кермом, автомобілем не керував, автомобіль стояв припаркований на узбіччі дороги, на пропозицію пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння відмовився, оскільки пояснив поліцейським, що не був за кермом і не їхав, а сидів на задньому сидінні і чекав товариша.

Зазначає, що при складанні адміністративного протоколу поліцейський не ознайомив апелянта з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, не надав копії протоколу про адміністративне правопорушення.

Звертає увагу, що твердження поліцейського, що у нього є різкий запах алкоголю є суб`єктивним, оскільки поліцейський був в масці, близько до нього не підходив, тому і не міг виявити від нього різкий запах алкоголю з ротової порожнини.

Стверджує, що суд не дослідив всіх обставин справи, а поклався на протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозапис. В постанові суду не вказано прізвище, звання та службове становище поліцейського, який складав протокол, а тому такі докази є неналежними та недопустимими.

Вказує, що висновок суду про те, що апелянт спеціально затягував справу та не з`являвся в судові засідання не відповідає дійсності, оскільки він подавав клопотання про неявку до суду з поважних причин і просив суд надати можливість ознайомитися матеріалами справи, однак суд не врахував вказані клопотання.

На переконання апелянта, суд не з`ясував всіх обставин по справі, позбавив його можливості надати пояснення та докази по справі, ознайомитися з матеріалами справ, чим обмежив мої процесуальні права, явно став на сторону обвинувача, звинуватив його в намаганні уникнути належної адміністративної відповідальності та віднісся упереджено, а відтак ухвалив незаконну постанову.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження покликається на те, що в судовому засіданні 02 квітня 2021 року присутній не був з поважних причин, оскільки з 24.02.2021 року відряджений в зону ООС для виконання бойових дій, приймає участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ в Донецькій та Луганській областях, про оскаржувану постанову ОСОБА_1 дізнався з ЄДРСР 15.04.2021 року. На переконання апелянта, строк на апеляційне оскарження пропустив з поважних причин.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 033894 від 15 лютого 2021 року (а.с.1), актами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4,5), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.6,7), рапортом працівника поліції від 15 лютого 2021 року (а.с.8), довідками працівника поліції від 17 лютого 2021 року про те, що у ОСОБА_1 наявне посвідчення водія та 20 жовтня 2020 року він був притягнутий Пустомитівським районним судом Львівської області до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.9,10), витягом з бази даних «Армор» (а.с.11), постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 589196 від 15 лютого 2021 року (а.с.12), копією постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.27-28), відеозаписом з CD-диску (а.с.3).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 033894 від 15 лютого 2021 року, 15 лютого 2021 року о 03 год. 31 хв. на 11 км + 200 м автодороги «Львів Шегині», водій ОСОБА_1 , будучи 20 жовтня 2020 року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував транспортним засобом марки «Опель» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Частинами 1, 2 ст.130 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з довідкою, виданою інспектором ВАП УПП у Львівській області ДПП ст. лейтенантом поліції Попович Х. від 17 лютого 2021 року (а.с.10), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , притягався 20 жовтня 2020 року Пустомитівським районним судом Львівської області до адміністративної відповідальності за скоєння 08 серпня 2020 року правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строком на 1 рік.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Так, факт відмови ОСОБА_1 зафіксований свідками у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 033894 від 15 лютого 2021 року (а.с.1), та в письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.6,7), які своїми підписами засвідчили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, даними відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу інспектора пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я в присутності свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовився.

Крім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом стверджується наявною у матеріалах справи копією постанови постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 589196 від 15 лютого 2021 року (а.с.12), за ч.4 ст.126 КУпАП, з якої вбачається, що ОСОБА_1 15 лютого 2021 року о 03 год. 31 хв. на 11 км + 200 м автодороги «Львів Шегині», водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Опель» номерний знак НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування Пустомитівським районним судом Львівської області від 20.10.2020 на 12 місяців, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 033894 від 15 лютого 2021 року складений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства і вони є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджують подію і обставини правопорушення. Крім цього, дані зазначеного протоколу узгоджуються з іншими доказами у справі. Отже, такий є належним та допустимим доказом у справі, який суд обґрунтовано поклав в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та враховує також і те, що правопорушник їх не оскаржував та жодних заперечень щодо правомірності таких не висловлював.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими, та такими в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Щодо доводів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що постанова судді винесена без його участі, у зв`язку з чим він був позбавлений прав, передбачених ст.268 КУпАП, то слід зазначити, що при розгляді справи в суді апеляційної інстанції таке право відновлено шляхом прийняття до провадження апеляційної скарги, та надання можливості подачі пояснень, клопотань та доповнень, разом з тим, ОСОБА_1 не було надано будь-яких інших доказів, які б спростовували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, дослідив наявні у справі докази, дав їм належну правову оцінку та прийняв мотивоване законне рішення.

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, повторність вчиненого правопорушення та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах санкції ч. 2 ст.130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді першої інстанції є законною й обґрунтованою, прийнятою у відповідності до вимог процесуального закону, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 квітня 2021 року.

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк