ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 323/1927/21 Головуючий в 1 інст. Плечищева О.В.
Провадження № 33/807/698/21 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч.1 ст. 163-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу, за участі ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 13 вересня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , керівника ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№88)», адреса: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 85,00 гривень, стягнуто судовий збір,

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 23 липня 2021 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла справа про адміністративне правопорушення за протоколом № 17 від 22.07.2021 року, складеним відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено, що при перевірці заступником начальника Оріхівського відділу камеральних перевірок управління з питань виявлення та орпацювання податкових ризиків ГУ ДПС у Запорізькій області Щербаковою Т.Г. Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№88)", керівником якого є ОСОБА_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, що призвело до не подання фінансової звітності та аудиторського висновку ДП "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№88)" за 2020 рік (граничний термін подання 10.06.2021 р.), чим порушено п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.46.2 ст.46 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) та вчининено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується із вказаною постановою суду першої інстанції, вважає її незаконною, та такою, що ухвалена з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Вказану скаргу апелянт обґрунтовує тим, що вона протягом часу з 15.02.2017 року по 18.08.2021 року виконувала обов`язки директора підприємства.

З 05.07.2021 року по 28.07.2021 року вона перебувала у щорічній відпустці. На час відпустки її обов`язки виконувала інша особа, а саме економіст планово-економічного відділу Олексієнко С.А.

Апелянт вказує, що під час перебування у відпустці ГУ ДПС України в Запорізькій області проведено камеральну перевірку своєчасності подання податкової звітності, повноти нарахування, своєчасності сплати сум податкового зобов`язання підприємством. За результатами перевірки було складно акт від 09.07.2021 року.

Акт перевірки не було особисто вручено їй, а також не ознайомлено з її обов`язками, правами, порядком надання заперечень та оскарження рішень і дій посадових осіб органів ДПС України.

Примірник акту був надісланий поштовим зв`язком на адресу підприємства.

Листом від 09.07.2021 року, який надійшов на адресу підприємства, її запрошено 21 липня 2021 року до Оріхівського відділу камеральних перевірок управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ ДПС в Запорізькій області для складання протоколу.

Проте, вона перебувала у відпустці, лист від ДПС не отримувала, та їй не було повідомлено про необхідність бути присутньою 21.07.2021 року.

Апелянт також зазначає, що під час винесення постанови суд першої інстанції не встановив факт отримання нею акту перевірки від 09.07.2021 року та факт отримання листа про виклик до ДПС.

Також, апелянт наголошує, що судом не взято до уваги, що її викликали для складання протоколу 21 липня 2021 року, тоді як сам протокол був складений 22 липня 2021 року.

Численні недоліки та порушення, які допущені ДПС під час оформлення протоколу, свідчать про його неналежність та незаконність, а тому суд першої інстанції повинен був повернути справу до ГУ ДПС у Запорізькій області на доопрацювання.

Крім того, суд не врахував, що на час розгляду справи, апелянт не був посадовою особою, в розумінні ст. 14 КУпАП, а тому не є суб`єктом за інкримінованим правопорушенням.

Також судом не взято до уваги вимоги ст. 38 КУпАП.

Так, порушення, яке інкримінується їй було вчинено 11.06.2021 року, виявлено під час перевірки 09.07.2021 року, тоді як суд виніс постанову 13.09.2021 року, тобто з порушенням вимог ст. 38 КУпАП.

Просить апеляційний суд постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції апелянта, яка підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі та просила постанову судді скасувати та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а зміст постанови суду має відповідати вимогам ст. 283 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 163-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України. З диспозиції зазначеної статті випливає, що вона носить формальний характер і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих незаконних діянь, які врегульовані законодавством України.

Вказаною нормою передбачено вчинення правопорушення у формі бездіяльності і полягає у нездійсненні передбачених законодавством України заходів щодо ведення податкового обліку та порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку або у формі бездіяльності шляхом неподання аудиторських висновків.

Протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.2), інкриміновано ОСОБА_1 скоєння протиправного діяння, яке полягає в порушення встановленого порядку ведення податкового обліку, що призвело до неподання фінансової звітності та аудиторського висновку, що передбачає відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Апеляційний суд при перегляді справи, вважає, що вина ОСОБА_1 підтверджується доказами у справі, зокрема актом камеральної передвіки своєчасності подання податкової звітності, повноти нарахування, своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання від 9 липня 2021 року (а.с.5).

Так, вказаним актом встановлено, що не було подано фінансовий звіт за 2020 рік, аудиторський висновок за 2020 рік (а.с.6), що підпадає під об`єктивну сторону інкримінованого правопорушення.

Крім того, апелянт в судовому засіданні особисто пояснила, що була обізнана, що потрібно подавати податкову звітність, але підприємство перебувало на стадії ліквідації, а тому через вказану обставину звітність не була подана.

Враховуючи вказане, суд вважає, що районний суд правильно дійшов до висновку, що ОСОБА_1 вчинила інкриміноване їй правопорушення.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги в цій частині зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Але, в той же час суд апеляційної інстанції вважає, доводи апелянта, що суд при розгляді не дотримався вимог ст. 38 КУпАП такими, знайшли своє підтвердження при перегляді вказаної справи, адже на час винесення судового рішення закінчилися строки накладення адміністративного стягнення.

Вказаний висновок, суд обґрунтовує тим, що точкою відліку строку давності притягнення до адміністративної відповідальності є день вчинення правопорушення та встановлено, що днем вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП є 11 червня 2021 року. Граничний строк накладення адміністративного стягнення сплив 11 вересня 2021 року. Місцевий суд виніс судове рішення 13 вересня 2021 року, тобто з порушенням строків за ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 13 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду стоку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 323/1927/21