печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2021 року суддя Печерського районного суду міста Києва Смик С.І., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №209735 від 24.07.2021 року, ОСОБА_1 24.07.2021 року о 01 год. 21 хв. керувала транспортним засобом "BMW 750", д.н.з. НОМЕР_1 , на Парковій дорозі, 2, в м. Києві в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.9а ПДР України.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що не погодилась із результатами огляду на стан сп`яніння, про що повідомила поліцейського та попросила поїхати до медичного заходу для звірки результатів огляду, на що останні відмовились супроводжувати її до КМНКЛ «Соціотерапія».

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, відеозапис із нагрудної камери АА-00186, суддя доходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена частиною першою диспозиції статті 130 КУпАП.

Законом, а саме - Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, встановлено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або ж лікарем закладу охорони здоров`я.

Крім того, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, якщо оглянута особа не погоджується з результатами проби, цю особу направляють на огляд до закладу охорони здоров`я.

Ці ж вимоги встановлені і статтею 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, частиною четвертою якої також передбачено, що огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться у пристуності поліцейського.

Однак, в ході судового розгляду було встановлено, що після незгоди водія із результатами огляду на стан сп`яніння, працівниками патрульної поліції вказані вимоги щодо направлення ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я у своєму супроводі дотримані не були, що узгоджується із поясненнями в судовому засіданні останньої та не спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом із бодікамери АА-00186, згідно якого, працівник поліції сказав, що не може відвезти ОСОБА_1 , до закладу охорони здоров`я через брак часу та зазначив щодо можливості самозвернення останньої до КМНКЛ «Соціотерапія».

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

На підставі викладеного, суддя доходить до висновку про те, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у даній справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку із відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Смик С.І.