328/1181/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 листопада 2021 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Погрібна Ольга Миколаївна, за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу за матеріалами, що надійшли з відділення поліції № 3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , рнкопп НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановила:

03.04.2021 року о 17 год 40 хв ОСОБА_1 в м. Токмак, по вул. Дружби керував мопедом «Дельта» б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з роту). Від продуття алкотестеру «Драгер» на місці зупинки або пройти медичний огляд на стан сп`яніння в КУ «Токмацька БЛІЛ» ТМР відмовився в присутності свідків. Від керування відсторонений. Чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що транспортним засобом він не керував, мопед котив та відмовився продути «Драгер» тому, що мундштук був забруднений губною помадою. На його прохання замінити мундштук співробітник поліції пішов до службового автомобіля, черев вікно, не сідаючи в салон автомобіля, щось зробив, та, на його думку, мундштук не міняв, просто витер рукою, а йому сказав, що замінив мундштук. Крім того, він відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в лікарні, оскільки не довіряє лікарям.

Допитаний в судовому засіданні в присутності ОСОБА_1 свідок ОСОБА_2 зазначив, що його зупинили співробітники поліції та запросили бути свідком з приводу відмови від проходження водія на стан сп`яніння. В судовому засіданні свідок підтвердив, що особа, яка перебуває в судовому засіданні - ОСОБА_1 , є саме тією особою, яка 03.04.2021 перебувала поряд зі співробітниками поліції по вул.Дружби в м.Токмак. Працівники поліції в його присутності запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці та в лікарні, на що ОСОБА_1 відмовився, в його присутності причин відмови не пояснював.

Допитаний в судовому засіданні в присутності ОСОБА_1 свідок ОСОБА_3 пояснив, що 03.04.2021 по вул.Дружби в м.Токмак. його запросили працівники поліції бути присутнім в якості свідка з приводу відмови від проходження водія на стан сп`яніння. Особисто він ОСОБА_1 «не нюхав» та сказати, чи перебував той в стані алкогольного сп`яніння не може. В його присутності співробітники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру, однак ОСОБА_1 відмовився, бо йому щось не сподобалось, що конкретно пояснити не може. Від проходження огляду на стан сп`яніння в лікарні ОСОБА_1 також в його присутності відмовився. Так як у нього в автомобілі була мала дитина, він довго чекати не міг, тому розписався в протоколі лише один раз, де дані ОСОБА_1 ще не були зазначені. В той же час, в судовому засіданні підтвердив, що особа, яка перебуває в судовому засіданні - ОСОБА_1 , є саме тією особою, яка 03.04.2021 перебувала поряд зі співробітниками поліції по вул.Дружби в м.Токмак, та відносно якої співробітниками поліції був складений протокол.

Щодо посилань свідка ОСОБА_3 на те, що він не може сказати, чи перебував ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, слід зазначити, що особи, запрошені співробітником поліції в якості свідків, мають бути присутніми під час відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і засвідчити таку відмову, а спілкування з особою, якій запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, особисте виявлення у такої особи ознак сп`яніння, не входить до їх процесуальних обов`язків.

При цьому, суддя не бере до уваги долучені до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 160268 письмові пояснення вищезазначених свідків, оскільки вони були допитані суддею безпосередньо в судовому засіданні.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з клопотанням розглянути адміністративну справу за її відсутності. ОСОБА_1 також просив розглядати адміністративну справу за відсутності його представника.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , допитавши свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суддя дійшла таких висновків.

За частиною 1 статті 130 КУпАП (станом на час вчинення адміністративного правопорушення, тобто на 03.04.2021) до адміністративної відповідальності, зокрема, може бути притягнута особа, яка керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, згідно з вимогами п.2.4 ПДР України, до обов`язків водія механічного транспортного засобу входить його зупинка на вимогу працівника поліції.

У відповідності до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова від такої вимоги є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані алкогольного сп`яніння.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння знайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Співробітниками поліції було дотримано всіх вимог, визначених «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року № 1376.

Так, відповідно до п. п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння-порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови.

У даному випадку такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 12 розділу 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п. 9 наказу МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Порядок перевірки щодо стану сп`яніння, передбачений ст. 266 КУпАП, відповідно до якої огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 160268 від 03.04.2021, складеному щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 160268 від 03.04.2021 за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства.

ОСОБА_1 від підпису а також від надання будь-яких пояснень у графі, яка для цього передбачена у вищезазначеному протоколі про адміністративне правопорушення, відмовився.

Як вбачається з сертифікату калібрування алкотестера модель Drager Аlcotest 6810 серійний номер № ARBL-0593 від 04.06.2020, після калібрування характеристики приладу Alkotest 6810 ARBL- 0593 відповідають нормам, наведеним в експлуатаційній документації.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки від 04.06.2021 № 12-01/2246, газоаналізатор Alkotest 6810 заводський №ARBL- 0593 відповідає вимогам Методики повірки МПУ 066/05-2013.

Доводи ОСОБА_1 , що він не був водієм і не рухався транспортним засобом також є безпідставними. Факт керуванням саме ОСОБА_1 мопедом «Дельта» за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 160268 від 03.04.2021, об`єктивно підтверджується дослідженою копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 840416 від 03.04.2021 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121 КУпАП та ч.3 ст.126 КУпАП, за фактами керування ОСОБА_1 03.04.2021 по вул.Дружби в м.Токмаку мопедом «Дельта» без вдягненого мотошлему та без посвідчення водія.

Зазначена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 840416 від 03.04.2021 ОСОБА_1 не оскаржувалася, що ОСОБА_1 підтвердив в судовому засіданні, відомостей про скасування зазначеної постанови суду не надано, а тому підстав вважати її незаконною або необґрунтованою немає.

Посилання ОСОБА_1 стосовно того, що він котив мопед, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

В той же час суддею враховано, що відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Також, для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відомості, які вбачаються із вищезазначених доказів, пояснень ОСОБА_1 беззаперечно вказують на те, що він виконував функції водія під час руху транспортного засобу в той час та в тому місці, що вказані у протоколі.

Таким чином, у судді не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Надані в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 щодо того, що мундштук алкотестеру «Драгер» був забрудненим, суддею в якості поважності причини відмови від проходження медичного освідування прийняті бути не можуть, оскільки вони жодним чином не підтверджені, у тому числі допитаними в судовому засіданні свідками. В той же час, на пропозиції співробітника поліції проїхати для проведення медичного освідування до медичного закладу, ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився, не зазначаючи причин.

Крім того, на місці події ОСОБА_1 безпосередньо після складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, будь-яких письмових пояснень з приводу того, що він не керував вказаним у протоколі транспортним засобом, не надавав, заперечень не висловлював, будь-якого тиску на ОСОБА_1 не здійснювалося. З будь-якими заявами, скаргами до Національної поліції України, керівництва ГУНП в Запорізькій області, з приводу неправомірних дій та/або посадових зловживань, на його думку, з боку співробітників поліції ОСОБА_1 не звертався.

В той же час, посилання ОСОБА_1 на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення (заповнення анкетних даних про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності) були відсутні свідки, є безпідставними, оскільки чинним законодавством про адміністративні правопорушення не передбачено обов`язкової участі свідків, як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і під час проведення в медичному закладі огляду на стан наркотичного сп`яніння і оформлення його результатів.

Об`єктивних причин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння судом не встановлено.

Підсумовуючи викладене вище, суддя не знаходить жодних порушень проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 чи його оформлення, оскільки всі дії поліцейськими виконані згідно з Інструкцією №1452/735.

Також в матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: стійкий запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, незв`язна мова та відповідно до якого ОСОБА_1 від проведення огляду за допомогою алкотестеру «Драгер» відмовився.

Крім того, в матеріалах справи міститься направлення ОСОБА_1 до Токмацької БЛІЛ на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного о 17.40 год. 03.04.2021 року.

При цьому, суддею критично оцінюються посилання ОСОБА_1 на те, що інкриміноване йому адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУаАП, він не скоював, оскільки перебування його в стані алкогольного сп`яніння не інкримінується. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, останній обвинувачується у тому, що відмовився від освідування на факт вживання алкоголю, як на місці огляду так і в медичній установі, що ОСОБА_1 фактично не заперечується.

Щодо доводів представника ОСОБА_1 адвоката Скрими В.Б., викладених у запереченнях на протокол серії ААБ №160268 від 03.04.2021, де посилаючись на п. 8 Постанови КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», відповідно до якого у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейськими в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, вважає що відповідно до наведених норм вищевказаної Постанови протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння можливо складати лише в закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків, а не за місцем зупинки транспортного засобу, суддя зазначає, що вказані висновки адвоката Скрими В.Б. є безпідставними, такими, що побудовані на власному трактуванні положень законодавства, оскільки ОСОБА_1 відмовився проїхати до закладу охорони здоров`я.

За таких обставин, суддя вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1ст.130 КУпАП, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Оцінюючи докази наявні у справі в їх сукупності, з точки зору їх належності та допустимості, суддя знаходить доведеною провину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя враховує дані про особу порушника, характер вчиненого ним правопорушення, грубе порушення Правил дорожнього руху України та приходить до висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_4 такого виду адміністративного стягнення як накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з довідками, складеними інспектором Токмацького ВП Мамедовою Н.М., за обліками ГУНП Запорізької області ОСОБА_1 не має повторності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП; посвідчення водія не отримував.

Пунктом 28 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», визначено, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Враховуючи зазначене, оскільки в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія та має право керування транспортними засобами, суд позбавлений можливості застосувати до нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП України, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 130 ч.1, 283, 284 КУпАП,

постановила:

Визнати винуватим ОСОБА_1 , рнкопп НОМЕР_1 , у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Реквізити по сплаті адміністративного штрафу: отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA0008001,код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі).

Стягнути з ОСОБА_1 , рнкопп НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 коп.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач: ГУК у Зап.обл/ТГ м.Токмак/22030101, код отримувача: 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA0008507, код класифікації доходів бюджету: 22030101. Призначення платежу: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання три місяці з дня її винесення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається http://court.gov.ua/fair/.

Суддя: