П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 761/20363/21

Номер провадження 33/824/4874/2021

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Вербова І. М., за участі:

представника скаржника - адвоката Вернидубова С. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вернидубова Сергія Івановича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2021 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2021 (а.с. 19-21) ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, 18 жовтня 2021 року Вернидубов С. І. в інтересах ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу у якій, просив постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2021 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції було поверхнево розглянуто дану справу та не враховано, що працівником поліції було підроблено частину документів, а саме протоколи допиту свідків та направлення на проходження на стан сп`яніння.

Скаржник зазначає, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а пристрій «Драгер» не є таким спеціальним технічним засобом, а його показання можуть використовуватися лише як підстава для направлення водія до найближчого закладу охорони здоров`я. Разом з тим, доказів того, що скаржника було доставлено до закладу охорони здоров`я, матеріали справи не містять. Крім того, скаржнику не було роз`яснено її права та наслідки проходження огляду на стан сп`яніння чи відмови від його проходження, а також доказів на підтвердження складення протоколу у присутності двох свідків.

Скаржник зазначає, що у матеріалах справи наявні письмові покази свідків, проте доказів на підтвердження того, що зазначені свідки дійсно перебували на місці події, матеріали справи не містять. Крім того, після складення протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції дозволили водієві продовжувати рух, що свідчить про відсутність у неї ознак реального сп`яніння та протиправність дій працівників поліції.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Так, статтею 280 КУпАП передбачено обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху (ПДР України) та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.9. а) ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 Інструкції).

Згідно п. 7 Розділу ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно із статтею 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час апеляційного перегляду судом апеляційної інстанції встановлено, що 12 травня 2021 року працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 138837 з якого вбачається, що 12 травня 2021 року о 00 год. 05 хв. ОСОБА_1 керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що було засвідчено за допомогою приладу Драгер. Результат огляду - 0,41 проміле.

Із долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису вбачається, що з метою виявлення наявності чи відсутності у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, останній було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального приладу Драгер, на що водій надала свою згоду.

Згідно тесту № 1757, цифровий показник результату огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 становить 0,41 проміле, в той час як допустимий показник, не повинен перевищувати 0,2 проміле.

Доказів того, що водій не погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного засобу Драгер та висловила своє бажання пройти огляд в медичному закладі, матеріали справи не містять.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції, розглянувши справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів, дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПаП.

Суд апеляційної інстанції ставиться критично до посилання скаржника на те, що пристрій Драгер не є технічним засобом, який дозволений для застосування МОЗ та Держспоживстандартом із метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки. Газоаналізатор Drager Safety AG and Co.KgaA (Germany), до яких належить і Drager Alcotest 6820, включений до вказаного переліку.

Посилання скаржника на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження складення протоколу у присутності двох свідків, як на підставу для задоволення апеляційної скарги, є помилковим, оскільки Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції не встановлено обов`язок працівника поліції складати протокол про адміністративне правопорушення у присутності свідків.

Посилання скаржника на те, що після складення протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції дозволили водієві продовжувати рух, не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Посилання скаржника на те, що її не було доставлено до закладу охорони здоров`я, не спростовує висновки суду першої інстанції, оскільки підставами для огляду водія у медичному закладі є незгода на проходження огляду на місці чи незгода з отриманими результатами (пункт 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду), натомість жодної з цих обставин судом апеляційної інстанції встановлено не було.

Посилання скаржника на те, що у матеріалах справи наявні письмові покази свідків, проте доказів на підтвердження того, що зазначені свідки дійсно перебували на місці події, відсутні, як на підставу для задоволення апеляційної скарги, є помилковим, оскільки зазначені пояснення були написані та підписані лише працівником поліції, де у графі «відібрав пояснення у громадянина» зазначено: відео АА 00619. Із відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився поліцейським за відсутності свідків. Разом з тим, згідно вимог ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб на стан сп`яніння поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У даному випадку, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився працівником поліції з використанням технічного запису відеозапису, а відтак, присутність свідків, не вимагалася.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Вернидубова Сергія Івановича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2021 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Вербова