ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №522/17851/21
Провадження №3/522/12341/21

30 листопада 2021 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Іоніді К.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з управління ДВКР СБ України стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , командира військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 31.08.2021 №17/7/1-22п
командиром військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_1 30.08.2021 до режимних приміщень військової частини НОМЕР_1 було допущено цивільну особу. Так, для подальшого проведення ремонтних робіт, командиром військової частини НОМЕР_1 було запрошено для проведення огляду і замірів громадянина України ОСОБА_2 , який не має допуску до державної таємниці та не являється працівником військової частини. Вони спільно проводили обхід по режимним приміщенням №№ 1,4,8. Разом з цим, ОСОБА_1 , як керівником військової частини, не було вжито заходів щодо надання належного доступу до режимних приміщень, які визначено Порядком організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013р. №939 (далі Порядок №939). Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.116, 233 Порядку №939, за що передбачена відповідальність за п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно у зв`язку з необхідністю визначення обсягу виконання підрядних ремонтних робіт ним на підставі п. 212 Порядку № 939 було допущено гр. ОСОБА_2 на територію військової частини для огляду та здійснення замірів режимних приміщень. Зазначені дії відбувались у його присутності, під час перебування ОСОБА_2 будь-які матеріальні носії секретної інформації в зазначених приміщеннях не зберігались.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративні правопорушення, з дослідженням наявних у ній доказів, прийшов до наступних висновків.
Так, п. 6 ч.1 ст.212-2 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про державну таємницю, а саме: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.
Разом з цим, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення не зрозуміло , які саме заходи щодо надання належного доступу ОСОБА_2 до режимних приміщень не вжито ОСОБА_1 , та у чому саме виразилось порушення ним п.п.116, 223 Порядку №939.
Відповідно до положень абз. 2 п.212 Порядку № 939 керівник підприємства, установи, організації, його заступник з питань режиму, начальник РСО чи його заступник у разі службової потреби можуть дозволити доступ у режимні приміщення (зони, території) особам, які не мають безпосереднього стосунку до секретних робіт, що проводяться в них.
З огляду на зазначене ОСОБА_1 будучи командиром військової частини НОМЕР_1 , тобто особою, уповноваженою на надання дозволу на доступ у режимні приміщення особам, які не мають безпосереднього стосунку до секретних робіт діяв у відповідності до зазначеного положення Порядку № 939.
Згідно з ч 2 ст. 252 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже, за результатами розгляду справи приходжу до висновку про відсутність достатніх даних щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю, згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 247, 251, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, - закрити.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом десятиденного строку з дня винесення постанови.

Суддя К.В. Іоніді