ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/664/21 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 02 листопада 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі адвокат Шуліковського В.О., просить постанову суду скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити та просить поновити строк апеляційного оскарження.

Обґрунтовує поважність причини пропуску строку апеляційного оскарження тим, що копію оскаржуваної постанови отримав лише 08.10.2021 року під час ознайомлення адвоката з матеріалами справи.

В заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 не навів жодних причин, які перешкодили йому подати апеляційну скаргу в межах строку апеляційного оскарження.

Разом з тим, причини пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне подання апеляційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин. За відсутності таких, поновлення процесуального строку буде порушенням принципу юридичної визначеності.

Так, в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Понамарьов проти України", сформульовано висновки щодо застосування елементів принципу юридичної визначеності, відхід від якого можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини.

Про наявність таких обставин у поданій апеляційній скарзі не зазначено і не обґрунтовано. Клопотання ОСОБА_1 про поновлення йому строку оскарження мотивоване лише тим, що його адвокат копію постанови отримав 08 листопада 2021 року. При цьому, не вказано жодних обставин, які перешкодили подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене і те, що в апеляційній скарзі не наведено відомостей про непереборні та об`єктивні перешкоди, які би вказували на поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку апеляційного оскарження, то в задоволенні його клопотання про поновлення цього строку з наведених підстав слід відмовити.

Згідно ч.2 ст.294 КУпАП апеляційна скарга, подана після закінчення строку оскарження, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 02 листопада 2020 року повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя