Провадження № 33/801/864/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О. В.
Доповідач: Якименко М. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Якименко М.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Хоміча О.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 жовтня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір в розмірі 454,00 гривень на користь держави.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. Вважає, що суд допустив порушення норм процесуального права, не повно з`ясував усі обставини справи, не дав належної оцінки доказам.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його адвокат Хоміч О.О. апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити. Посилаючись на викладені у ній доводи скаржник пояснив, що не керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Хоміча О.О., суддя вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін, з огляду на таке.

Згідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 525856 від 11.07.2021 року 10 год. 58 хв., який є одним із доказів у справі, водій ОСОБА_1 , 11.07.2021 о 10:40 год. в м. Вінниці по вул. 600-річчя,52, керував т/з Alfa Romeo 147 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагували на світло, неприродна блідість обличчя, та виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку на місці зупинки в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР (а.с.2).

Так в ході оформлення протоколу про адміністративне порушення працівниками поліції було вилучено у ОСОБА_1 посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом.

Висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є правильними і узгоджуються з дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 2); поясненнями свідків, які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 4); рапортом лейтенанта поліції М. Матвієвського (а.с. 5) та відеозаписом дослідженим судом (а.с.23).

Сукупністю зазначених вище доказів підтверджується винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і встановлений судом перебіг досліджуваної події відповідає змісту відео, яке міститься на технічному носієві з відеозаписом, який знаходиться в матеріалах справи.

Докази узгоджуються між собою, відображають реальний перебіг події, підтверджують факт відмови правопорушника від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

У довідці зазначено, що ОСОБА_1 самостійно звернувся до КП ВОНД «Соціотерапія» для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння 11.07.2021 о 13 год. 55 хв., тобто після двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Згідно висновку правопорушник тверезий, аналіз сечі на мультитест-негативно (а.с. 10).

Суд першої інстанції правильно зазначив, що дана довідка не може бути взята судом до уваги, оскільки вона не доводить відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову у проходженні в установленому порядку медичного огляду.

Наявність довідки не впливає на склад адміністративного правопорушення, не вказує на відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, саме за відмову у проходженні огляду.

Суддя звертає увагу, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння після двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, а тому результат наданий правопорушником не береться до уваги, оскільки він здобутий з порушенням порядку, визначеного Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року та порушенням вимог ст. 266 КУпАП, тому вважається недійсним.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, в даному випадку винуватість ОСОБА_1 доводиться зібраними матеріалами по справі.

Апеляційний суд звертає увагу, що правопорушник не заперечив факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст. ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, і дійшов вірного висновку про доведеність його вини у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.7 даної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 (зі змінами), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Суддя вважає, що працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.

За таких обставин, оскільки за змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні.

Тому має місце доведення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доказів, які б підтверджували невинуватість скаржника, не надано.

Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Враховуючи наведене, працівниками поліції було дотримано порядок огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння відповідно до вимог Інструкції.

Крім того, на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 виявив бажання самостійно пройти огляд на стан сп`яніння. При цьому працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 наслідки такої відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що останній не відреагував та відмовився пройти обстеження.

Будь-яких порушень законодавства під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою обов`язкове скасування постанови суду, суддею апеляційного суду не встановлено.

Доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки, не приймаються до увагу з огляду на таке.

Як передбачено п. 12 Розділу ІІ згаданої вище Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 17 Розділу ІІІ Інструкції встановлено, що зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Аналіз вимог зазначеного нормативно-правового акту, з урахуванням відповідних норм КУпАП, дозволяє зробити висновок про те, що, у разі виявлення у водія транспортного засобу, в даному випадку ОСОБА_1 , ознак наркотичного сп`яніння, огляд останнього повинен проводитися не на місці зупинки, а у лікаря-нарколога у відповідному закладі охорони здоров`я.

При цьому, такий огляд ОСОБА_1 повинен був пройти в супроводі поліцейського у порядку, передбаченому Інструкцією, а тому в даному випадку працівниками поліції було дотримано процедуру відповідно до вимог Інструкції.

Отже доводи скаржника не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, є безпідставними та розцінюється як намагання правопорушника уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та такими, що не впливають на правильність ухваленого судом рішення.

За таких обставин, доводи у апеляційній скарзі, що судом неповно встановлено та досліджено всі обставини справи, є безпідставними, оскільки не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Висновки суду про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильними.

Також суддя апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи скаржника щодо необхідності урахування документів, а саме карту медичного обстеження та хіміко-токсикологічне дослідження крові (сечі), які надані скаржником до апеляційної скарги в заперечення своєї вини.

Надані документи не впливають на склад адміністративного правопорушення та не спростовують вину скаржника за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, надані правопорушником результати здобуті з порушенням порядку Інструкції та вимог ст. 266 КУпАП, тому вважається недійсним і не є належним доказом.

Наявність обставин, про які ОСОБА_1 зазначав, обґрунтовуючи відмову від проходження медичного обстеження, не звільняє його від адміністративної відповідальності і не впливає на склад адміністративного правопорушення.

Крім того, скаржник не довів належними та допустимими доказами неможливість проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівників поліції.

Оскільки водій ОСОБА_1 за наявності ознак наркотичного сп`яніння, як особа яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, тому в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає саме після встановлення факту відмови особи від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, доводи в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі за відсутності в діях заявника складу правопорушення суд вважає безпідставними та не знаходить підстав для їх задоволення.

Інші доводи, на які посилається скаржник, зводяться до незгоди з постановленим судовим рішенням, не спростовують висновків суду та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанцій норм процесуального права, яке могло призвести до неправильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.ст.279, 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість та належність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для її вирішення, судом з наведенням відповідних мотивів встановлено, правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 жовтня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Якименко