Справа № 591/6446/21 Провадження № 3/591/2258/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2021 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Сорока М.Р., при секретарі судового засідання Нанка Ю.О., з участю особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , представника ОСОБА_1 - адвоката Петрищева О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Сумського РУП ГУ Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , урож.м. Кролевець , громадянин України, місце проживання та місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , працює в ТОВ «Правова компанія «Альфа» юрисконсультом,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 684074 від 02.09.2021, який складено за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, ОСОБА_1 02.09.2021 року о 06 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 вчинив діяння передбачене п.п. 14 п.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її бік нецензурної лайки, образ, залякувань та погроз фізичної розправи. На прохання припинити свої дії не реагував, чим вчинив психологічне насильство.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав, пояснив що сварку 02.09.2021 року влаштувала саме ОСОБА_2 на побутовому рівні з приводу користування спільним майном, а отже факту домашнього насильства не було.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Петрищев О.О. пояснив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є подружжям та між ними виник конфлікт на побутовому підґрунті, об`єктивної сторони ч.1 ст. 173-2 КУпАП у протоколі не зазначено, як і наслідків вчинення такого правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила у судовому засіданні, що з ОСОБА_1 виник конфлікт з приводу користування спільним автомобілем, який їй необхідний для повсякденного користування, оскільки вона перебуває у декретні відпустці та доглядає за їх спільною дитиною.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, доходжу таких висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП, особа несе відповідальність за вчинення домашнього, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений.

Згідно зі ст.ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не вправі вийти за межі протоколу та самостійно розширити фабулу (об`єктивну сторону) адміністративного правопорушення, зазначену у протоколі, чи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки це істотно порушує право особи на захист та не узгоджується з усталеною судовою практикою ЄСПЛ (рішення від 30.05.2013 у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява №36673/04); рішення від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява № 926/08), згідно якої у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Складений відносно ОСОБА_1 протокол має суттєві недоліки та не відображає всіх істотних ознак правопорушення, зокрема, не містить даних про вчинення останнім дій, які містять обов`язкові ознаки об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме: не містить жодних відомостей про те, що внаслідок вчиненого діяння була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або могла бути завдана така шкода.

Згідно пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається, що між ними відбулася сімейна сварка з приводу користування спільним майном.

Згідно пункту 3 ч.1ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Доказів того, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство за обставин, зазначених у протоколі серії ВАБ № 684074 від 02.09.2021 суду не надано.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини і судову практику ЄСПЛ, відповідно до якої збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, при відсутності достатніх та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, в зв`язку з відсутню складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10 днів з

Суддя М.Р.Сорока