Справа № 191/2599/21
Провадження № 3/191/664/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Прижигалінська Т.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Третякове Синельниківського району Дніпропетровської області, не працює, проживає за адресою : АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП ,-

В С Т А Н О В И В :

17.07.2021 року о 14.00 годині ОСОБА_1 , знаходячись в алкогольному стані за адресою : АДРЕСА_2 , у дворі вчинив сварку, ображав нецензурними словами та завдав фізичного болю ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився по невідомим суду причинам. Крім того, до останнього постановою суду від 23.09.2021 року був застосований примусовий привід в судове засідання, призначене на 04.11.2021 року на 08 год. 30 хв., але останній в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та дату розгляду адміністративного матеріалу, що підтверджується рапортом ст. ДОП Синельниківського РУП. Також в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі, з будь-яким рішенням суду буде згоден.

Винність правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАБ № 493740 від 03.08.2021 року; довідкою від 04.08.2021 року про перевірку звернення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Синельниківського РУП; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та інші події від 17.07.2021 року, згідно якого ОСОБА_2 просила прийняти міри до її сусіда ОСОБА_1 , який спричинив їй тілесні ушкодження; постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.03.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду і в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а саме : вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру (застосування насильства, образ, ), внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю потерпілого, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Однак, з адміністративного матеріалу вбачається, що правопорушення було вчинено 17.07.2021 року, до суду даний матеріал надійшов 13.08.2021 року, а розгляд справи у суді відбувся 04.11.2021 року, оскільки правопорушник в судові засідання не з`являвся.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до положень п.3 ч.1, ч.2 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов : про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП.

Згідно ч.1 п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин : закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Так, з положень статті 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в порушенні провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.

Виходячи зі змісту статті 38 КУпАП «Строки накладення адміністративного стягнення», таке стягнення накладається лише на винну особу. Відповідно, ця норма (можливість застосування строків накладення адміністративного стягнення) повинна застосовуватись лише у випадку встановлення вини особи у вчиненні правопорушення.

Тим більше, за своєю правовою природою звільнення від відповідальності у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою обставиною.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) підтверджує цю правову позицію, згідно з якою «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення».

З точки зору матеріального (сутнісного) підходу реабілітуючими визнаються обставини, за яких особа вважається непричетною до адміністративного правопорушення (у зв`язку із чим відновлюються її добре ім`я, репутація), а нереабілітуючими обставини, за яких має місце винуватість особи, але через передбачені законом обставини вона звільняється від адміністративної відповідальності.

Поділ підстав закриття провадження на реабілітуючі і нереабілітуючі має, насамперед, практичне значення щодо наслідків такої форми закінчення провадження у справі. Визнання обставини реабілітуючою / нереабілітуючою впливає на права та інтереси особи, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення.

Крім того, стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати низку обставин, в тому числі чи винна особа в його вчиненні.

Водночас стаття 284 КУпАП не містить обмежень при винесенні постанови про закриття справи встановити вину особи.

Таким чином, наявні підстави визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП. Однак, оскільки передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП трьохмісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності з дня вчинення правопорушення на момент розгляду справи минув, тому у відповідності до ст. 247 п.7 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КК України.

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя:Т. В. Прижигалінська