П О С Т А Н О В А

іменем України

"03" грудня 2021 р. Справа153/1801/21

Провадження3/153/1008/21-п

Код суду: 231

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Дзерин М.М., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , пенсіонерку, громадянку України, за ч.1 ст.164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 02 листопада 2021 серії ВАБ №408443, 02 листопада 2021 року ОСОБА_1 займалась забороненим видом господарської діяльності, а саме здійснила продаж 0,5 л самогону.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась, із заявою про відкладення розгляду справи не зверталась.

Дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення від 02 листопада 2021 серії ВАБ №408443, суд дійшов наступного висновку:

Частиною першою ст.164-16 КУпАП передбачена відповідальність за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Вказана норма носить бланкетний характер, а тому в протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути посилання на норму спеціального закону, який регламентує ту чи іншу діяльність, щодо якої є спеціальна заборона, порушення якої ставиться у провину особі, яка притягується до відповідальності.

Крім того, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.164-16 настає за зайняття господарською діяльністю, а згідно з ч.2 ст.3 Господарського кодексу України господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку є підприємництвом. В той же час відповідно до вимог ст.42 Господарського Кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична на власний ризик діяльність, що здійснюється з метою отримання прибутку.

З матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається лише один факт продажу ОСОБА_1 0,5 л самогону, який не підтверджується більше жодними доказами. Тому констатація факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення в протоколі є лише припущенням, яке на доказах не ґрунтується.

До матеріалів справи не додано висновку експерта про те, що ОСОБА_1 здійснила продаж 0,5 л саме самогону та чи дійсно проданий продукт є алкогольним напоєм домашнього чи іншого виготовлення, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи.

Доказів, які б доводили систематичне зайняття ОСОБА_1 господарською діяльністю не надано.

Отже, після дослідження всіх наявних доказів у справі у діях ОСОБА_1 не вбачається такої обов`язкової ознаки господарської діяльності, як систематичність, тобто одна із необхідних складових об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-16 КУпАП.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Крім того, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, крім того, винуватість у скоєнні такого правопорушення особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у ст.62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, та "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінивши всі докази, надані суду, приходжу до висновку про недоведеність перед судом поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-16 КУпАП.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене провадження у даній справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з недоведеністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164-16 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 164-16, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251, 252, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164-16 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Суддя: М.М. Дзерин