Справа № 465/2753/21 Головуючий у 1 інстанції: Дзеньдзюра С.М.
Провадження № 33/811/831/21 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд у складі судді Белени А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Франківського районного суду м.Львова від 14 травня 2021 року,

встановив:

Постановою Франківського районного суду м.Львова від 14 травня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, прож: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 07.04.2021 о 23 год. 22 хв. в м.Львові по вул. Городоцька, 165, керував транспортним засобом Yamaha Jog 36 шасі рама № НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ». Згідно висновку № 000765 від 08.04.2021 року результат позитивний. Своїми діями порушив п. 2.9 а ПДР України.

На постанову судді правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження закрити.

В обґрунтування своєї позиції покликається на те, що він не був повідомлений про дату та час розгляду справи та суд першої інстанції, в порушення вимог закону, розглянув справу у його відсутності. Зазначає, що працівники поліції не розібралися в дані ситуації, не з`ясували хто був за кермом транспортного засобу, оскільки він не керував, а лише стояв поруч з транспортним засобом Yamaha Jog 36.

Звертає увагу, що на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських не зафіксовано факт керування ним транспортним засобом. Не заперечує факт перебування у стані сп`яніння, однак функцію водія не виконав.

Будучи повідомленими про час та місце апеляційного розгляду, ОСОБА_1 та його представник адвокат Батьков В.В. у судове засідання апеляційного суду не з`явилися.

Відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття учасників провадження в судове засідання не перешкоджає проведенню розгляду.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 106188 від 08.04.2021; відеозаписом долученим до матеріалів протоколу; висновком КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» № 000765 від 08.04.2021; копією постанови серії ЕАН № 4035112 від 07.04.2021 та іншими матеріалами справи.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він транспортним засобом не керував, апеляційний суд до уваги не приймає, так як такі покази та невизнання ним своєї вини у скоєному суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, та відхиляє їх, оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі доказами.

Щодо покликань апелянта в частині незаконності оскаржуваної постанови у зв`язку із розглядом справи у його відсутності, то, на переконання апеляційного суду, такі доводи не можуть визнаватися підставою для скасування постанови, а порушені його права поновлені шляхом подачі апеляційної скарги та забезпечення участі його в апеляційному розгляді, в який правопорушник не з`явився та про причини неявки не повідомив.

З врахуванням зазначеного вище вважаю, що при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно і є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 14 травня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт Белена