справа № 166/953/21
провадження № 3/166/562/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 вересня 2021 року смт.Ратне

Суддя Ратнівського районного суду Волинської області Свистун О.М.,

з участю секретаря Заєць Н.П.,

особи, яка притягується до адмінвідповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Мазурика П.А.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

представника потерпілої Молчанова Т.Є.,

розглянувши скеровану відділенням поліції №2 (сел.. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої,

за ч.2 ст.154 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 30 червня 2021 року близько 24 години неналежним чином здійснювала догляд за своїм собакою породи «стаффордширський тер`єр» на кличку «Бакс», який вибіг за територію подвір`я за місцем проживання ОСОБА_1 без будь-якого нагляду на АДРЕСА_1 , де в цей час проходила ОСОБА_2 , та вкусив останню за ліву руку та ліву ногу, заподіявши їй тілесні ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винуватість у вчиненні правопорушення не визнала, пояснила, що власником собаки є її чоловік ОСОБА_3 . Зазначила, що собаку придбав її чоловік після реєстрації шлюбу з нею. Згодом після висловлення остаточної позиції щодо досліджених доказів змінила версію пояснила, що чоловікові собаку подарували. З приводу події пояснила, що у той вечір, перебуваючи у ванній кімнаті, почула крики. Вибігши на вулицю, побачила ОСОБА_2 , дитину останньої віком близько двох років, свою свекруху та своїх дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_5 . Вона відтягнула собаку додому. Бачила на руці ОСОБА_2 рани, які кровили, вона ж промивала рани останньої перекисом водню. Зазначила, що їй відомо, що її дитина того вечора відкрила хвіртку, оскільки почула якийсь гуркіт. Саме тоді собака вибіг і вкусив ОСОБА_2 . Вказала, що собака утримується у житловому будинку, окремого місця для утримання на вулиці не має. Наступного дня працівник поліції відбирав у неї пояснення. Ще раз пояснення вона надавала через 10 днів. Поліцейський бачив собаку, фотографував його, запитував про кличку, однак його породу він вказав неправильно. Зазначила, що неодноразово повідомляла про належність собаки її чоловікові, однак протокол про адмінправопорушення склали щодо неї. Щодо підписання протоколу й вчинення рукописного тексту про згоду із протоколом надала суперечливі пояснення. Так, у наданих суду вільних поясненнях визнала, що вона підписала порожній протокол й вчинила такий запис, згодом під час додаткового опитування захисником і судом заперечила даний факт. Зазначила, що вибачилася перед потерпілою, неодноразово зверталася до неї із пропозицією компенсувати завдану шкоду, проте остання конкретної суми їй не повідомляла.

Потерпіла пояснила, що 30 червня 2021 року близько 23 години поверталася із дворічною дитиною додому шкільним подвір`ям. У момент перебування на відстані близько 10 м від подвір`я ОСОБА_1 із хвіртки вибіг собака й вкусив її за ліву ногу. Вона, побоюючись за життя дитини, поклала сина на землю й накрила його своїм тілом. У цей час собака вчепився зубами в її ліву руку. На її крики про допомогу з будинку прибігли ОСОБА_1 та її дві дочки, які всі разом відтягнули собаку від неї. Оксана допомагала промити рани. Одразу ж разом із чоловіком вона проїхала в лікарню, де їй надали допомогу. Ствердила, що ОСОБА_1 пропонувала їй допомогу на лікування. Зазначила, що дана подія негативно відбилась на емоційному станові її малолітнього сина.

Свідок ОСОБА_6 , дочка ОСОБА_1 , пояснила, що того дня вона прийшла додому й, розмовляючи по телефону, не закрила хвіртку. Надалі через погіршення самопочуття свідка її опитування за клопотанням захисника було припинено.

Захисник просив провадження у справі закрити в зв`язку із тим, що ОСОБА_1 , не будучи власником собаки, не є суб`єктом правопорушення. Матеріали справи не містять достовірних відомостей про собаку, зокрема в протоколі неправильно зазначено породу й кличку собаки. Зважаючи на бланкетний характер норми ч.2 ст.154 КУпАП, в протоколі відсутнє посилання на Правила тримання собак, які порушено ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, потерпілої, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

У силу ч.2 ст.154 КУпАП адміністративно-караними є тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення такого порушення.

За своєю конструкцією диспозиція статті 154 КУпАП є бланкетною, відтак правила утримання собак регулюються спеціальними нормативними актами.

Зокрема, у статті 1 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» визначено, що домашні тварини - це собаки, коти та інші тварини, що протягом тривалого історичного періоду традиційно утримуються і розводяться людиною, а також тварини видів чи порід, штучно виведених людиною для задоволення естетичних потреб і потреб у спілкуванні, що, як правило, не мають життєздатних диких популяцій, які складаються з особин з аналогічними морфологічними ознаками, та існують тривалий час у їх природному ареалі. Утримання тварин в домашніх умовах - це обмеження природної волі домашніх тварин, що виключає їх вільне переміщення за межами квартири, подвір`я окремого будинку.

За правилами ст.9 вказаного Закону правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування. Таке утримання має забезпечувати дотримання правил співжиття. Домашніх тварин дозволяється утримувати у вільному вигляді на ізольованій, добре огородженій території на прив`язі або без неї.

Згідно із ст.12 згаданого Закону право власності або інші речові права особи, яка утримує тварину, обмежені обов`язком дотримання норм та вимог цього Закону. Шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.

Згідно із рапортом чергового чергової частини ВП №2 (сел..Ратне) 03 липня 2021 року о 19 год 16 хв на лінію 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що 30 червня 2021 року о 23 годині її покусав собака сусідів.

У письмовому поясненні ОСОБА_2 повідомила обставини аналогічні тим, які надала в судовому засіданні.

Із пояснень самої ОСОБА_1 , зокрема щодо обставин одразу ж після укусу собаки, вбачається, що вона не заперечує факт спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_2 собакою, що утримується її сім`єю. Цей факт вона визнала і в своїх письмових поясненнях від 01.07.2021.

Із запису в медичній картці амбулаторного хворого Ратнівської ЦРЛ вбачається, що 30 червня 2021 року о 23 год 55 хв ОСОБА_2 надано медичну допомогу в зв`язку із наявністю кусаних ран лівого передпліччя і лівої гомілки. Відповідно до цього ж запису біля 23 год її вкусив сусідський собака.

У собаці, зображеній на доданій до матеріалів фототаблиці, потерпіла упізнала собаку, яка утримується в господарстві ОСОБА_1 та яка її вкусила у вказані в протоколі час та місці.

Крім вказаних доказів, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення повністю доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №035298 від 20.08.2021 із відміткою про згоду останньої із протоколом. Її змінювані пояснення щодо належності їй підписів у протоколі та запису про згоду із ним суд в сукупності із іншими доказами оцінює як намагання ухилитися від відповідальності.

Про такі ж намагання свідчать постійно змінювані пояснення ОСОБА_1 щодо належності собаки.

Так, із наданого стороною захисту ветеринарного паспорта НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_7 , житель АДРЕСА_1 , є власником собаки на ім`я ОСОБА_8 , породи стаффордширський тер`єр, з рудим окрасом шерсті. Цей же паспорт містить вказівку на дату народження собаки 16 жовтня 2020 року.

Враховуючи укладення ОСОБА_1 шлюбу із ОСОБА_9 28 вересня 2020 року, вказаний собака, на якого за правилами ст.180 ЦК України поширюється правовий режим речі, відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України є спільною сумісною власністю подружжя, тобто ОСОБА_1 та її чоловіка.

Неточності у зазначенні породи собаки (стаф замість стаффордширський тер`єр), а також її клички (Барс замість ОСОБА_8 ) з огляду на досліджені докази не впливають на висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даного порушення.

Таким чином, суд вважає, що поза розумним сумнівом було встановлено, що ОСОБА_1 утримувала собаку у власному дворі, не забезпечила його ізоляцію та безпеку людей, внаслідок чого собака вкусив ОСОБА_2 .

Відтак, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП.

Враховуючи доведеність наявності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП, суд накладає на останню безальтернативні основне і додаткове стягнення в редакції Закону, що діяв на час вчинення порушення, у виді штрафу з конфіскацією собаки.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 154, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про захист тварин від жорстокого поводження», суддя

ухвалив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП, та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень із конфіскацією собаки породи «американський стаффордширський тер`єр» на кличку «Бакс» рудої шерсті.

Відповідно до ст.308 ч.2 КУпАП в разі несплати штрафу особою, яка притягується до адмінвідповідальності, в добровільному порядку не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови у порядку примусового виконання стягнути подвійний розмір штрафу 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ратнівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ратнівського

районного суду О.М.Свистун