328/2397/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Андрущенко О.Ю.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції № 3 Пологівського районного відділу поліції в Запорізькій області,про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року адміністративному стягненню не піддавалася,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,

встановив:

11.08.2021 року близько 07.00 години ОСОБА_1 знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , усунулась від виконання батьківських обов`язків передбачених ст.150 СК України, а саме: залишила малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 самих вдома без нагляду, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

При розгляді матеріалу ОСОБА_1 вину визнала, розкаялася, просила суворо не карати

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 590238 від 11.08.2021 року, доповідною запискою, рапортом № 5016 від 11.08.2021 року, поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , копією паспорту, свідоцтвами про народження дітей.

Суддя, перевіривши адміністративний матеріал, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до того, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а саме: ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних виховання малолітніх дітей.

Згідно зі ст. 245, 252 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом. Докази, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя, при вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При вирішенні питання про застосування положень ст.22 КУпАП суд вирішує з урахуванням Узагальнення практики Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України та Управління узагальнення судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено.

Проте, у кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Встановлення зауваження, як засобу впливу, дає підстави говорити про невідворотність реагування на кожне правопорушення, хоча це не є заходом державного примусу та адміністративним стягненням.

По суті правопорушник звільняється від правових наслідків свого протиправного діяння виходячи із засад гуманності, хоча саме по собі це діяння як під час вчинення, так і під час звільнення від відповідальності, залишається правопорушенням.

Висновки щодо малозначності діяння обґрунтовуються наявністю пом`якшуючих обставин, зокрема, щирим каяттям винного, вчинення адміністративного правопорушення уперше, а також відсутністю негативних наслідків вчиненого діяння правопорушника.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

З огляду на вищезазначене, а також враховуючи те, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягується вперше, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, вказане адміністративне правопорушення не спричинило істотної шкоди правам і свободам громадян, суддя приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю правопорушення.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22,184 ч.1,283,284,285 КУпАП,

постановив:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП України за малозначністю і обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя