Справа № 474/907/21
Провадження № 3/474/256/21
Провадження № 3/474/257/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

07.12.21 року смт. Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г., за участі, особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , законної представниці Волощук Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення матеріали по якій надійшли від старшого інспектора СРПП Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, -

встановив:

03.11.2021р., близько 10 год. 20 хв. по вул. Грушевського в смт. Врадіївка Миколаївської області, гр. ОСОБА_1 керував скутером NAVIGATOR ЕХ 50 QТ-В, без д/н не маючи права керування даним видом транспортного засобу. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. а п. 2.1 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 117385 від 03.11.2021р. надійшов до суду 09.11.2021р.

Крім того до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 117393 від 03.11.2021р., згідно якого 03.11.2021р., близько 10 год. 15 хв., по вул. Грушевського в смт. Врадіївка Миколаївської області, гр. ОСОБА_1 керував скутером NAVIGATOR ЕХ 50 QТ-В, без д/н, при цьому вказаний транспортний засіб не зареєстрований та не перереєстрований в установленому законом порядку в органах МВС. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. б п. 2.3 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Постановою від 09.11.2021р. справи про адміністративне правопорушення № 474/907/21, провадження № 3/474/256/21, № 474/908/21, провадження № 3/474/257/21, щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121, ч.2 ст.126 КУпАП, об`єднати в одну справу та присвоєно їй єдиний унікальний номер 474/907/21.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 , якому роз`яснені судом положення ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121, ч.2 ст. 126 КУпАП, при обставинах вказаних у протоколах, визнав повністю та пояснив, що керував скутером NAVIGATOR ЕХ 50 QТ-В, без д/н, який не зареєстрований в установленому законом порядку та не маючи права керування даним видом транспортного засобу.

Також ОСОБА_1 зазначив, що права передбачені ст. 268 КУпАП йому зрозумілі, ознайомлюватися з матеріалами справи, залучати до участі у справі захисника, перекладача, надавати докази він не бажає.

Законна представниця ОСОБА_2 зазначила, що права, передбачені ст. 270 КУпАП, їй зрозумілі, ознайомлюватися з матеріалами справи вона не бажає та у неї відсутні інші заяви і клопотання. При цьому просила долучити до матеріалів справи докази, які характеризують особу її сина ОСОБА_1 . Пояснень по суті вчинених її сином адміністративних правопорушень не надала.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративнеправопорушення, склад якого полягає у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, за що передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, слід зазначити, що альтернативи застосування іншого адміністративного стягнення санкція ч. 2 ст. 126 КУпАП не передбачає.

Згідно п.п. а п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, тощо.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, яке зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 117385 від 03.11.2021р., який останній підписав без будь-яких зауважень щодо їх змісту, підтверджується: поясненнями ОСОБА_1 наданими в судовому засіданні, відеозаписом наданим працівниками поліції.

Водночас щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, яке зафіксоване у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 117393 від 03.11.2021р., слід зазначити таке.

У вказаному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушив п.п. б п. 2.3. Правил дорожнього руху чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, а саме ОСОБА_1 керував скутером NAVIGATOR ЕХ 50 QТ-В, без д/н, при цьому вказаний транспортний засіб не зареєстрований та не перереєстрований в установленому законом порядку в органах МВС.

Частиною 6 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у керуванні водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, за що передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктом б п. 2.3 Правил дорожнього руху визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Тобто п.п. б п. 2.3. Правил дорожнього руху не визначає обов`язку реєстрації чи перереєстрації транспортного засобу, на відміну від п.п. в п. 2.9. Правил дорожнього руху, згідно якого водієві забороняється, зокрема, керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення.

Отже у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено пункт Правил дорожнього руху, який не відповідає суті адміністративного правопорушення, за вчинення якого настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Тобто під час складення протоколу серії ОБ № 117393 від 03.11.2021р.працівником поліції не вірно зазначено пункт Правил дорожнього руху за порушення якого настає відповідальність, передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП, а відтак вказаний протокол не відповідає приписам ст. 256 КУпАП.

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010р. адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995р., у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У справах Малофєєва проти Росії (Malofeyevav.Russia, рішення від 30.05.2013р.) та Карелін проти Росії (Karelinv.Russia, рішення від 20.09.2016р.) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

На підставі вищевикладеного вважаю, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання правопорушника винним.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображенні у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 117393 від 03.11.2021р., не можуть бути покладені в основу судового рішення, а відтак вказане є підставою для закриття провадження по справі в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Таким чином ОСОБА_1 підлягає відповідальності лише за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Згідно довідок ст. інспектора СРПП ВП № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Богульського В. від 04.11.2021р. вбачається, що згідно бази даних АІС МВС АРМОР України гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має посвідчення водія взагалі та протягом 2020-2021р. до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП не притягувався.

Статтею 13 КУпАП визначено, що до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Згідно характеристики наданої 29.11.2021р. селищним головою Врадіївської селищної ради Первомайського району Миколаївської області Волощук І.П. за місцем проживання характеризується посередньо, водночас згідно характеристики наданої директором Врадіївської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів № 3 ОСОБА_1 характеризується з вкрай негативної сторони.

При призначенні адміністративного стягнення з урахуванням встановленого, вважаю доцільним застосувати по відношенню до ОСОБА_1 з метою його виховання та попередження вчинення нових правопорушень адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, передбачене санкцією ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 13, 30, 40-1, 121, 126, 221, 247, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави ((отримувач: Миколаїв.ГУК/тг смт Врадiївка/21081100 код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030 банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) номер рахунку: UA0014454 код банку отримувача (МФО): 899998) у розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у еквіваленті становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП - закрити у зв`язку із відсутню складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (Отримувач коштів: Врадіїв.УК/Врадіївський р-н/22030101, Код отримувача (отримувач коштів: Миколаїв.ГУК/тг смт Врадiївка/22030101 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030 Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.) Рахунок отримувача: UA0014454 Код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

У відповідності до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф правопорушником повинен бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу в строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника.

Скаргу на постанову може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ф.Г. Сокол