Справа № 323/924/21
Провадження № 3/323/345/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2021м. Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Мінаєв М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення № 2 Запорізького районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130, ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВстановиВ:

19.04.2021 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла справа про адміністративне правопорушення за протоколом серії ОБ № 104758 від 08.04.2021, щодо громадянина ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Вказаним протоколом встановлено, що 07.04.2021 року о 23 год. 25 хв. на 1-му кілометрі автодороги від Н-08 с. Зарічне Запорізького району Запорізької області, водій ОСОБА_1 керував мопедом «Дельта» без номерних знаків з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з ротової порожнини, не виразним мовленням, нестійкою ходою. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810» та від проведення такого огляду в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Одночасно до суду надійшла також справа про адміністративне правопорушення за протоколом серії ОБ № 104759 від 08.04.2021, щодо громадянина ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

Вказаним протоколом встановлено, що 07.04.2021 року о 23 год. 25 хв. на 1-му кілометрі автодороги від Н-08 с. Зарічне Запорізького району Запорізької області, водій ОСОБА_1 , керуючи мопедом «Дельта» без номерних знаків, не виконав вимогу працівника поліції про зупинку, яка була подана завчасно проблисковим маячком червоно-синього кольору та гучно мовцем, чим порушив вимоги п.2.4 ПДР, відповідальність за яке передбачена ст. 122-2 КУпАП.

Постановою від 20.04.2021 вказані справи були об`єднані в одне провадження в порядку ст. 36 КУпАП

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився.

Його захисник, адвокат Жовніренко І.В., в судовому засіданні просила провадження у справі закрити за відсутністю події складу адміністративного правопорушення, посилаючись на численні порушення в оформленні протоколів та додатків до них, що тягнуть неналежність та недопустимість доказів. Зокрема, захисник зазначила, що додані до протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП докази, а саме відеозапис за диску для лазерних систем зчитування, не містить фіксації висловлення працівником поліції вимоги на адресу ОСОБА_1 про проходження медичного огляду у лікувальному закладі, на відеозаписі поліцейський звертається до зображеної на ньому особи на прізвище « ОСОБА_2 », при цьому був присутній лише один свідок. При цьому допитати зазначених у протоколі свідків неможливо через їх систематичну неявку та відсутність за вказаними у протоколі адресами проживання. Також захисник зауважила, що на диску містяться три файли з відеозаписами, два з яких не супроводжуються звуком, з яких випливає, що місце, у якому особі на прізвище « ОСОБА_2 » було запропоновано пройти огляд за допомогою пристрою «Драгер», є явно не тим, на якому була зупинена особа на мопеді, і на жодному відеозаписі не зафіксовано перевірку персональних даних цієї особи, яка, до того ж, наполягала на тому, що вона є пішоходом і не зобов`язана проходити огляд на стан сп`яніння. Вимога зупинитись також належним чином не була зафіксована.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суд виходить з такого.

Частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Порядок проведення медичного огляду на стан сп`яніння та фіксації його результатів регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452); Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі Інструкція № 1395); Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (надалі Порядок № 1103).

Крім того, відповідно до п. п. 4, 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами і підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026 (надалі Інструкція № 1026), під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Однак, в порушення вказаної Інструкції № 1026, доданий до протоколу відеозапис не є безперервним, не фіксує всього процесу виконання поліцейським вимог Інструкції № 1452, Інструкції № 1395 та Порядку № 1103, внаслідок чого з нього неможливо перевірити зв`язок між відеозаписом та фактом керування ОСОБА_1 певним транспортним засобом, і, зокрема, встановити проміжок часу, який минув між записом наявних на диску трьох відеозаписів.

Крім того, доданий до протоколу відеозапис не може бути визнаний судом як належний та допустимий доказ, оскільки в протоколі та в додатках до нього не вказані відомості про технічний пристрій, за допомогою якого цей відеозапис був створений. Сам відеозапис не відтворює повністю процес фіксації правопорушення та складання у встановленому законом порядку протоколу про адміністративне правопорушення. Записаний фрагмент не містить пропозиції поліцейського пройти медичний огляд в медичному закладі.

Нарешті, з відеозапису неможливо зрозуміти, яким є прізвище зображеного на ньому чоловіка « ОСОБА_2 » чи « ОСОБА_3 ».

Відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції № 1452 та п. 6 Порядку № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Єдиною підставою для проведення медичного огляду в найближчому закладі охорони здоров`я є факт відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду.

Отже, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявним лише за умови доведеності як факту відмови від огляду на місці зупинки, так і факту відмови від огляду в медичному закладі. Недоведеність хоча б одного з цих фактів означає порушення встановленого законом порядку та виключає склад цього правопорушення.

Перевірити дотримання вказаних вище нормативно-правових актів за допомогою показань свідків, які зазначені у протоколі, та пояснення яких додані до нього, виявилось неможливим, оскільки, свідок ОСОБА_4 , який неодноразово викликався в судове засідання, жодного разу судовий виклик не отримав через відсутність його за вказаною у протоколі адресою, а адресу місця проживання свідка ОСОБА_5 взагалі неможливо встановити, оскільки вона не містить розбірливого найменування населеного пункту та вулиці.

Відтак, факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я належними та допустимими доказами не підтверджується.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У протоколі серії ОБ № 104759 від 08.04.2021 зазначено, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.4 ПДР, відповідальність за що передбачена ст. 122-2 КУпАП.

Вказана стаття містить дві частини, перша з яких передбачає відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, а друга за невиконання водіями транспортних засобів, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та/або вантажів, вимог уповноважених посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу.

Тобто стаття 122-2 КУпАП передбачає відповідальність за два окремих склади правопорушення.

Однак у протоколі не зазначено, за ознаками якої з частин цієї статті він складений, що фактично означає, що протокол не містить відомостей про конкретну правову норму, яка передбачає відповідальність за інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення, що, в свою чергу, унеможливлює притягнення його до адміністративної відповідальності.

У завдання та повноваження суду під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не входить усунення порушень та недоліків, допущених при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, а судове рішення не може ґрунтуватись на припущенні щодо того, за ознаками якого саме правопорушення складений певний протокол, якщо про це у самому протоколі не зазначено.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, - адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях.

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст.ст.276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 130 та ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області М.М. Мінаєв