Дата документу Справа № 333/6888/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/6888/20 Головуючий в 1 інст. Круглікова А.В.
Провадження №33/807/231/21 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю адвоката Штенгелова О.В., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Штенгелова О.В. на постановуКомунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2021 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 27.11.2020 року о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_1 в м. Запоріжжя, вул. Тополіна, буд. 16, керував транспортним засобом «ТОYOTA СОRОLA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога. Висновок від 27.11.2020 року №5791. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

За наслідком вказаної вище події інспектором взводу 2 роти 2 батальйону 2 УПП в Запорізькій області ДПП складено протокол про адміністративне правопорушення від 27.11.2020 року №023458 серії ДПР18 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також судом встановлено, що 27.11.2020 року о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_1 в м. Запоріжжя, на перехрееті вул. Тополіна вул. Святоволодимирівська. буд. 16. керуючи транспортним засобом «ТОYOTA СОRОLA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , при виконанні обгону, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «ЗАЗ DAEWOO Т13110», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 , який рухався попутно та здійснював поворот ліворуч на вул. Тополіна. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.«а» п.14.6 Правил дорожнього руху, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

За наслідком вказаної вище події інспектором взводу 1 роти 2 батальйону 2 УПП н Запорізькій області ДПП складено протокол про адміністративне правопорушення від 27.11.2020 року №147728 серії ДПР18 за ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції адвокат Штенгелов О.В., вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що в порушення вимог ст.268 КУпАП суд розглянув справу без його участі та участі ОСОБА_1 , чим порушив право ОСОБА_1 на захист.

Вказує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, зокрема пройшов тест на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора, після чого надав лікарю на дослідження зразки своєї сечі. Крім того, ОСОБА_1 неодноразово повідомляв співробітників поліції та лікаря-нарколога про можливість повторного надання біологічного зразку через деякий час після первісного. В подальшому, зразок сечі, наданий ОСОБА_1 , досліджений не був, а лікар-нарколог не дочекавшись повторного надання ОСОБА_1 біологічного зразку, повідомив, що складає висновок про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, без фактичного отримання такої відмови.

Звертає увагу суду, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять в собі жодного документа на підтвердження обставин, викладених в оскаржуваній постанові, зокрема про факт проведення медичною сестрою попереднього дослідження зразку біологічного матеріалу, наданого ОСОБА_1 , та встановлення нею його невідповідності. Крім того, проведення попереднього дослідження біологічного матеріалу медичною сестрою не передбачено жодним нормативно-правовим актом. Висновок лікаря-нарколога від 27.11.2020 року №5791 містить відомості про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Разом з тим, такий висновок не містить жодних відомостей стосовно наданого ОСОБА_1 біологічного зразку, зокрема про факт проведення медичною сестрою попереднього дослідження біологічного зразку та встановлення його невідповідності, або ж неможливості проведення відповідного дослідження лікарем-наркологом.

Крім того, суд першої інстанції не дослідив письмові пояснення свідків, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення. Проте, письмові пояснення свідків щодо факту відмови спростовуються доданим до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписом подій, оскільки у кабінеті лікаря-нарколога жодних осіб, окрім лікаря, медичної сестри, співробітника поліції та ОСОБА_1 не було. Також пояснення свідків містять відомості про пропозицію пройти огляд працівниками поліції о 16 годині 50 хвилин, а огляд проводився о 16 годині 25 хвилин.

Таким чином, суд першої інстанції не дослідив пояснень свідків, не встановив достовірність викладених у письмових поясненнях свідків відомостей та безпосередньо не допитав вказаних осіб з метою встановлення дійсних обставин у справі, з метою спростування протиріч між висновком, поясненнями та протоколом.

Враховуючи викладене, просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, а також присутність представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який зазначив про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши адвоката Штенгелова О.В., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги щодо порушення судом вимог ст. 268 КУпАП, оскільки справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, апеляційна інстанція виходить із наступного.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» в п.41 наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Інтереси ОСОБА_1 в суді першої суді були представлені адвокатом Штенгеловим О.В. на підставі ордеру б/н від 30.11.2020 р., який реалізовував процесуальні права ОСОБА_1 шляхом подачі клопотання про закриття провадження у даній справі.

Матеріали справи свідчать про обізнаність ОСОБА_1 та його адвоката Штенгелова О.В. про наявність справи в суді першої інстанції та дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується клопотанням адвоката Штенгелова О.В. про перенесення судового засідання призначеного на 26.02.2021 року (а.с. 30-31).

При цьому слід зауважити, що визначення адвокатом Штенгеловим О.В. пріоритетність участі у іншій справі не може вважатися порушенням ст. 268 КУпАП зі сторони суду, який належним чином повідомив захисника про час та місце розгляду справи.

Отже, на думку апеляційного суду, суддя першої інстанції мав законні підстави розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що усуває процесуальні порушення про які зазначає апелянт.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Так, постанова Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2021 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, не оскаржується, а тому підстав вважати її незаконною або необґрунтованою в даній частині немає.

Відповідаючи на інші доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відображеного у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 023458 від 27.11.2021 року, в якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення (а.с. 1) підтверджується:

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.11.2020 року (а.с. 3);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 4,5,);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення наркотичного сп`яніння від 27.11.2020 № 5791 (а.с. 6);

- відеозаписом події.

Вказані докази були повно та всебічно оцінені та досліджені судом першої інстанції.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку є належними та допустимими.

Відповідаючи на доводи сторони захисту, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки він пройшов тест на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора та надав зразок мочі апеляційний суд виходить із наступного.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, наркотичного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У ч. 4 розділу І вказаної Інструкції № 1452/735 зазначено, що ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У п. 8 Порядку № 1103, зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Огляд на стан сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я КПН «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР у присутності поліцейського взводу 2 роти 2 батальойону 2 УПП в Запорізькій області ДПП Н. Вечірко не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Висновок від 27.11.2020 № 5791 складений за формою, яка передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

У вказаному висновку від 27.11.2020 № 5791 встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від повного медичного огляду (а.с. 6).

Згідно відеозапису, долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 в медичному закладі спочатку продув спец прилад, а потім здав зразок мочі, температура якої виявилася 25 градусів. Після вказівки про невідповідність біологічного зразка температурі людини почав вести себе агресивно та висловлювати лікарю недовіру. При цьому, повторно здати біоматеріал відмовився.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги апеляційним судом було допитано лікаря-нарколога ОСОБА_5 , який в режимі відеоконференції за допомогою програми TrueConf Online підтвердив, що ОСОБА_1 дійсно здав мочу, однак її температура була 25 градусів, а повинна бути близько 34-35 градусів, тобто температурою тіла людини. Отже, на переконання лікаря сеча була з домішками сторонньої рідини. При цьому, також повідомив, що аналізи зберігаються три місці, а місці, де відбувався забір біоматеріалу є доступ до води. Вказує, що відмова ОСОБА_1 була зафіксована через небажання пройти медичний огляд у повному обсязі, оскільки останній не здав мочу. Про вказані висновки він повідомив працівників поліції.

Крім того, за клопотанням сторони захисту було витребувано з медичного закладу копію акту медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 27.11.2020 р. № 5791, з якого вбачається, що 27.11.2020 р. о 16-30 год. ОСОБА_1 здав речовину, яка не відповідає показникам сечі (температура 25 гр. С) з домішками сторонньої речовини. Отже, зафіксовано відмову ОСОБА_1 від повного медичного огляду.

Посилання адвоката на невірність відображених зразків сечі є хибними, оскільки у даному випадку протокол відносно ОСОБА_1 складено саме за відмову від проходження медичного огляду, оскільки через нездачу сечі ОСОБА_1 фактично відмовився від проходження медичного огляду.

При цьому, за дослідженим актуальним оглядом лікарем відмічені також і певні візуальні ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , про що відображено у акті медичного огляду від 27.11.2020 р. № 5791.

Твердження, що у висновку відсутня власноручна відмова ОСОБА_1 апеляційним судом не приймаються, оскільки самі дії ОСОБА_1 демонстрували відмову у повному обсязі від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Щодо посилань апелянта про те, що суд не дослідив та не допитав свідків події апеляційний суд ставиться критично, оскільки стороною захисту відповідне клопотання при розгляді справи як суді першої так і в апеляційній інстанціях заявлено не було. Письмові пояснення свідків, з огляду на їх узгодженість з іншими доказами, не викликають сумнівів.

Доводи, що пояснення свідків містять відомості про пропозицію пройти огляд працівниками поліції о 16 годині 50 хвилин, а огляд проводився о 16 годині 25 хвилин слід відхилити, оскільки ця обставина не може свідчити про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, оскільки в апеляційній скарзі не наведено обставин, які б могли викликати сумніви у достовірності фактичних обставин справи, встановлених за участю вказаних свідків.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст.294КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Штенгелова О.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2021 р., якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник