Справа № 504/2915/21
Номер провадження 3/504/1444/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2021смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області А.В. Якимів, вивчивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, що надійшли від Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора ТОВ «ТІС-вугілля», що проживає АДРЕСА_1 за ч.1 ст. 163-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли зазначені матеріали, які передані судді.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 237/34-00-04-02-20 від 11.08.2021 року, що складений відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 163-1 КУпАП, останнім не подано до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків аудиторського звіту разом з річною фінансовою звітністю за 2020 рік, чим порушено абзац 4 підпункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року N 2755-VI (із змінами та доповненнями), відповідно до ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99 року за N 996-XIV.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Гербей Д.А. вказав, що посадових осіб підприємства ТОВ «ТІС-вугілля» відсутній обов`язок, щодо подання до контролюючого органу аудиторського звіту разом з річною фінансовою звітністю, оскільки п. 46.4 ПК України лише вказує на обов`язок подачі фінансової звітності. Аудиторський звіт підлягає оприлюдненню платником разом з фінансовою звітністю, що не тотожним поняттю подання, а тому платник не має обов`язку подавати такий звіт до органів ДПС. Окрім того, захисник зауважив на неналежне повідомлення посадовими особами ДПС ОСОБА_1 про дату час та місце складення протоколу про адміністративне правопорушення, що унеможливило реалізацію своїх прав останнім. При цьому, захиснику, за його клопотанням, надано можливість на ознайомлення з матеріалами справи і останній не наполягав на відкладені судового розгляду, хоча таке клопотання було подане 10.09.2021 року через канцелярію суду.

Дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Гербей Д.А., суд приходить до такого висновку.

Відповідно до преамбули Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" далі Закон, цей Закон визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Відповідно до ст. 1 Закону фінансова звітність - звітність, що містить інформацію про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону підприємства зобов`язані складати фінансову звітність на підставі даних бухгалтерського обліку. Фінансова звітність підписується керівником (власником) підприємства або уповноваженою особою у визначеному законодавством порядку та бухгалтером або особою, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону великі підприємства, які не є емітентами цінних паперів, та середні підприємства зобов`язані не пізніше ніж до 1 червня року, що настає за звітним періодом, оприлюднювати річну фінансову звітність разом з аудиторським висновком на своїй веб-сторінці (у повному обсязі).

Враховуючи наведені приписи, суд приходить до висновку, що аудиторський звіт є невід`ємною частиною річної фінансової звітності великого підприємства, які не є емітентами цінних паперів, оприлюднюється разом та одночасно з такою звітність та входить до складу фінансової звітності таких підприємств.

Пунктом 46.2 статті 46 Податкового кодексу України передбачено, що платник податку на прибуток (крім платників податку на прибуток, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зобов`язані оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з аудиторським звітом) подає разом з відповідною податковою декларацією квартальну або річну фінансову звітність у порядку, передбаченому для подання податкової декларації з урахуванням вимог статті 137 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу 2 п. 46.2 ст. 46 Податкового кодексу України платники податку на прибуток, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зобов`язані оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з аудиторським звітом, подають разом з податковою декларацією за відповідний податковий (звітний) період звіт про фінансовий стан (баланс) та звіт про прибутки та збитки та інший сукупний дохід (звіт про фінансові результати), складені до перевірки фінансової звітності аудитором. Звіт про фінансовий стан (баланс) та звіт про прибутки та збитки та інший сукупний дохід (звіт про фінансові результати) подаються платниками податку згідно з цим абзацом за формою, визначеною згідно з Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", у порядку, передбаченому для подання податкової декларації з урахуванням вимог статті 137 цього Кодексу.

Згідно абз. 4 п. 46.2 ст. 46 Податкового кодексу України платники податку на прибуток, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зобов`язані оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з аудиторським звітом, подають контролюючому органу річну фінансову звітність, яка підлягає оприлюдненню разом з аудиторським звітом у строк не пізніше 10 червня року, наступного за звітним.

Отже, з указаних норм матеріального права слідує те, що платники податку на прибуток, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зобов`язані оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з аудиторським звітом подають контролюючому органу саме ту фінансову звітність, яка підлягає оприлюдненню. З огляду на те, що фінансова звітність платників податку на прибуток, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" оприлюднюється разом з аудиторським звітом, який є її невід`ємною частиною, то така звітність у повному обсязі має подаватися до контролюючого органу в т.ч разом з аудиторським звітом.

Судом встановлено, що ТОВ «ТІС-вугілля» відноситься до великих підприємств та перебуває на обліку в Південному міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, а отже має обов`язок оприлюднювати річну фінансову звітність разом з аудиторським висновком на своїй веб-сторінці та подавати таку фінансову звітність контролюючому органу, а тому доводи захисника стосовно відсутності обов`язку уповноважених осіб ТОВ «ТІС-вугілля» подавати до контролюючого органу аудиторський звіт, з цих підстав судом відхиляються.

Що стосуються доводів захисника про неналежне повідомлення посадовими особами ДПС ОСОБА_1 про дату час та місце складення протоколу про адміністративне правопорушення, що унеможливило реалізацію свої прав останнім, то такі приймаються до уваги судом. Дійсно, в примірнику повідомлення ДПС від 06.08.2021, що наданий захисником до письмових пояснень до суду, про необхідність явки ОСОБА_1 для складення протоколу про адміністративне правопорушення відсутня точна дата запланованого складення протоколу про адміністративне правопорушення, і такими діями особу було позбавлена на реалізацію передбачених ст. 268 КУпАП прав. Разом з тим, в ході судового розгляду Комінтернівським районним судом Одеської області захисник ОСОБА_1 адвокат Гербей Д.А. ознайомився з матеріалами справи, надав письмові пояснення по справі, а тому суд вважає, що право особи на захист було відновлено, органом, що здійснює розгляд справи по суті. Усі доводи особи були враховані під час розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності судом. Таким чином, неналежне виконання посадовими особами ДПС своїх обов`язків, щодо сповіщення особи про складення протоколу про адміністративне право рушення, за відсутності інших обставин, не може бути самостійною та беззаперечною підставою для закриття провадження у справі.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП адміністративним правопорушенням є відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Таким чином, оцінивши всі зібрані і досліджені докази в сукупності, вважаю вину ОСОБА_1 у порушенні порядку ведення податкового обліку, а саме не поданні аудиторського висновку, подання якого передбачено ст. 46.2 ПК України, доведеною повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність , а тому суд вважає необхідним призначити стягнення в межах санкції статті. При накладенні стягнення, судом враховано позицію особи, що не визнає винуватості у вчиненні порушення

Окрім того, згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 40-1, 163-1, 221, 268, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора ТОВ «ТІС-вугілля» визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до державного бюджету судовий збір в розмірі 454 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя А. В. Якимів