Справа № 694/1178/21
Провадження № 3/694/334/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

13.09.2021 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Звенигородського ВПГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №496776 ОСОБА_1 20.06.2021 року о 02.20 год. по вул Михайла Старицького 36 у м. Звенигородка, Черкаської області, керував транспортним засобом «SUZUKI LETS 3», б/н в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком огляду на стан сп`яніння №33 від 20.06.2021 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги 2.9А ПДР, та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 подав письмові пояснення в яких зазначив, що 20.06.2021 р. за адресою АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання, разом із сусідами та своєю дружиною ОСОБА_2 святкували початок «Зелених святків», це вже було вночі, і дружина попросила його щоб він завів до двору скутер Suzuki Lets-3, який залишався на вулиці. На її прохання ОСОБА_1 вийшов на вулицю та коли заводив скутер до двору, до нього під`їхали працівники поліції та висловили претензії, що він керує скутером у стані алкогольного сп`яніння. Проте, в дійсності ОСОБА_1 стверджує, що скутер навіть не заводив та ним не їхав, бо скутер був під двором, а лише вийшов тільки затягнути скутер у двір. Наполягає, що не здійснював керування скутером та нікуди не їхав, а працівники поліції помилково звинуватили його, бо думали, що останній хоче кудись їхати.

Адвокат Бабенко Р.В. подав письмові доводи та обґрунтування в яких зазначив, що ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом, жодних доказів керування транспортним засобом поліція не надає, крім того факт керування спростовується показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Також, адвокатом Бабенком Р.В. було подано до суду письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , яка вказала, що 20.06.2021 р. за адресою АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання, вона разом із сусідами та своїм чоловіком ОСОБА_1 святкували початок «Зелених святків», це вже було вночі, і вона попросила чоловіка щоб він завів до двору скутер Suzuki Lets-3, який залишався на вулиці. На її прохання чоловік вийшов на вулицю та коли він затягував скутер до двору, до нього під`їхали працівники поліції та висловили претензії, що він керує скутером у стані алкогольного сп`яніння. Проте, в дійсності він скутер навіть не заводив та ним не їхав, бо скутер був під двором, він вийшов тільки затягнути скутер у двір. Стверджує, що її чоловік ОСОБА_1 не здійснював керування скутером та нікуди не їхав, а працівники поліції помилково зробили висновок, що він хоче кудись їхати.

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_3 вбачається, що 20.06.2021 р. за адресою АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання, я разом із сусідами ОСОБА_1 та його дружиною ОСОБА_2 святкували початок «Зелених святків», це вже було вночі, і ОСОБА_4 попросила ОСОБА_5 щоб він завів до двору скутер Suzuki Lets-3, який залишався на вулиці. На її прохання ОСОБА_5 вийшов на вулицю та коли він заводив скутер до двору, до нього під`їхали працівники поліції та висловили претензії, що він керує скутером у стані алкогольного сп`яніння. Проте, в дійсності він скутер навіть не заводив та ним не їхав, бо скутер був під двором, він вийшов тільки завести скутер у двір. Стверджує, що ОСОБА_1 20.06.2021 р. близько часу ночі не здійснював керування скутером та нікуди не їхав.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та надав аналогічні пояснення.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судовому засіданні надали аналогічні пояснення.

Адвокат Бабенко Р.В. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення так, як останній транспортним засобом не керував.

Поліцейський, який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, пояснень не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 з наступних підстав.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції відеозапису, тощо.

До матеріалів справи окрім протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень свідка ОСОБА_6 не додано жодного іншого доказу, який би підтвердив вину ОСОБА_1 .

Крім того, з письмових пояснень ОСОБА_6 , які містяться в матеріалах справи вбачається лише те, що остання була присутня при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , однак як вбачається з даних пояснень не була присутня та не бачила, як останній керував скутером. Аналогічні пояснення вона надала в судщовому засіданні.

На диску, який долучений до матеріалів справи містяться лише відео, як ОСОБА_1 заводить скутер у двір. Того, що він керував транспортним засобом з відеозапису не вбачається.

Жодних доказів, які б спростовували твердження ОСОБА_1 , що він взагалі не керував скутером, а лише заводив його до двору до матеріалів справи не надано.

Крім того, диспозиція положенння п. 2.9А Правил дорожнього руху передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій це особа, яка керує транспортним засобом і має при собі посвідчення водія відповідної категорії, однак докази, що ОСОБА_1 20.06.2021 року керував скутером відсутні.

Відомості, які містяться в протоколі не можуть бути самостійним доказом доведеності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1ст.130 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку з недоведеністю та недостатністю належних, об`єктивних та обґрунтованих доказів, що підтверджують його вину, а обставини викладені у протоколі працівником поліції, не відповідають фактичним обставинам справи, що й не відповідає вимозі достатності доказів, а тому провадження в даній справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодекс у.

Особа, що склала адміністративний протокол зобов`язана надати до суду докази, які б доводили наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини` стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого в ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачає підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з недоведеністю вини особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення через недоведеність належними доказами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.7,221,247,252,256,279,283,284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області.

Суддя Д.І. Сакун