Провадження № 3/127/7932/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2021 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шлапак Д.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

27.09.2021 о 09 год. 12 хв. в м. Вінниці по вул. Блока 20, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ГАЗ д.н.з. НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою при виїзді на нерегульоване перехрестя, не надав переваги в русі транспортному засобу «FORD» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3б, п. 16.11 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомляв.

В зв`язку з цим на підставі ст. 268 КУпАП, та враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Захисник ОСОБА_1 адвокатМишковська Т.М. в судовому засіданні надала суду письмові пояснення з доказами та просила закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки при перетині перехрестя де сталося ДТП, ОСОБА_1 керувався правилом проїзду перехресть рівнозначних доріг, так як не бачив жодних знаків розмітки які б вказували на те, що він рухався по другорядній дорозі. Після того, як сталась дана ДТП, ОСОБА_1 пішов до початку перехрестя з вулиці якої він виїжджав і побачив знак 2.1 «Дати дорогу», це значило, що він мав би зупинитись перед перехрестям та дати дорогу усім транспортним засобам які рухаються по головній дорозі, але ОСОБА_1 не міг бачити даний знак, так як він повністю обріз гіллям дерева. В подальшому ОСОБА_1 викликав патрульну поліцію, яка прийняла від нього заяву, щодо неналежного утримання даного дорожнього знаку, що і призвело до ДТП. Оскільки потерпілий рухався розуміючи що він на «Головній дорозі» а ОСОБА_1 не мав жодних підстав вважати, що він повинен керуватись знаком «Дати дорогу» враховуючи те, що кожний з учасників ДТП діяв у відповідності до дорожніх знаків та розмітки які регулюють дорожній рух, вказані вище обставини у сукупності свідчать про неналежне утримання знаків дорожнього руху, яке призвело до зміни організації дорожнього руху, що і стало основною причиною ДТП. Неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. На підтвердження пояснень адвокатом надано відео з відеореєстратора встановленого в транспортному засобі яким керував ОСОБА_1 .

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні протокол складений на ОСОБА_1 за порушення ПДР підтримав. Зазначив, що він рухався по головній дорозі не порушуючи ПДР.

В судовому засіданні було оглянуто надане, стороною захисту, відео з відеореєстратора встановленого в транспортному засобі яким керував ОСОБА_1 , на якому зафіксовано, що дійсно на перехресті вул. Константиновича - вул. Блока обмежено оглядовість дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» через гілля дерев. Разом з тим, з відео також вбачається, що перед виїздом на перехрестя добре видно, що вказаний дорожній знак дублюється на протилежному боці дороги для проїзду зазначеного перехрестя зустрічними транспортними засобами.

Заслухавши пояснення адвоката Мишковської Т.М., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 124 КУпАП учасник дорожнього руху притягується до адміністративної відповідальності серед іншого, за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до п.п. 1.4. та 1.5 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується зібраними у справі доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 534726 від 27.09.2021;

- схемою місця ДТП;

- відеозаписом з відеореєстратора встановленого в транспортному засобі яким керував ОСОБА_1 ;

- поясненнями та іншими матеріалами справи.

Суд не бере до уваги пояснення адвоката Мишковської Т.М. щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, так як надані пояснення спростовуються наданим адвокатом відеозаписом та іншими матеріалами справи.

Отже, з матеріалів справи слідує, що вони містять переконливі та беззаперечні докази, які підтверджують порушення ОСОБА_1 ПДР України, що призвели до пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, оцінюючи зазначені вище докази в їх сукупності, суд оцінює позицію ОСОБА_1 та його захисника критично та розцінює це як спробу створення штучних умов для спростування факту порушення ОСОБА_1 ПДР України з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого порушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або більш суворого стягнення, відсутні.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, який згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» станом на день розгляду справи становить 454 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 124, 221, 284 КУпАП, ст. ч. 5 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: