Справа № 359/8651/21
Провадження № 3/359/4105/2021
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 листопада 2021 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши, в присутності особи, яка притягується до відповідальності, її представника та свідків, адміністративний матеріал, що надійшов від Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт: серія НОМЕР_1 , реєстраційний номер в реєстрі фізичних осіб платників податків: НОМЕР_2 ,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №269562, 27.08.2021 року о 01 год. 45 хв. в м. Борисполі Київської області, по пров. Аеропортівський, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda» д.н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, зазначивши, що він в той день дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак транспортним засобом не керував. Транспортним засобом керувала його знайома ОСОБА_2 , яка привезла його на АЗС, щоб залишити там його автомобіль, а він сам хотів переночувати в готелі. В автомобілі він заснув, коли прокинувся, то її вже не було. Наміру кудись їхати він не мав, просто сів за кермо, щоб все перевірити та взяти речі. На АЗС до нього підійшов ОСОБА_3 , забрав у нього ключі він автомобіля та викликав працівників поліції. ОСОБА_1 просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки належних і допустимих доказів на підтвердження його винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.І КУпАП, а саме: відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, в матеріалах справи немає.

Представник особи, яка притягується до відповідальності, адвокат Сацик Р.В. в судовому засіданні підтримав пояснення ОСОБА_1 та просив закрити провадження по справі відносно останнього, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що з матеріалів справи, відеозаписів з нагрудних камер поліцейських чітко вбачається, що водій ОСОБА_1 не був суб`єктом правопорушення, функцій водія не виконував, а тому відсутній суб`єкт правопорушення - особа, яка керує транспортним засобом, адже ОСОБА_1 був пасажиром, а водієм була ОСОБА_2 . Працівники поліції не здійснили жодних дій щодо встановлення особи водія, а самому ОСОБА_1 не пояснили, що він будучи пасажиром не повинен проходити огляд на стан сп`яніння.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 знає давно, вони співпрацюють в одній сфері. 26.08.2021 року вона та ОСОБА_1 були присутні на семінарі по тваринництву. Наприкінці семінару був фуршет, де вони також були присутні. Після фуршету ОСОБА_1 мав їхати додому, але вже був у нетверезому стані. Вона порадила останньому залишитися в готелі та запропонувала провести ОСОБА_1 за кермом його автомобіля до готелю, на що останній погодився. Вони заїхали в Бориспіль та вирішили залишити автомобіль біля АЗС «МОТО», неподалік готелю «Бориспіль», де мав ночувати ОСОБА_1 . Вона припаркувала біля АЗС автомобіль останнього, віддала йому ключі, показала де готель та викликала собі таксі. Все що відбувається ОСОБА_1 розумів. Поки вона чекала таксі ОСОБА_1 іще був в автомобілі, брав свої речі. Чи зайшов останній в готель не бачила та чи керував транспортним засобом після того, як вона поїхала їй невідомо. Зі слів ОСОБА_1 знає, що він не керував.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні надав пояснення, відповідно до яких зазначив, що бачив, як ОСОБА_1 сидів за кермом, але чи керував транспортним засобом він не бачив, оскільки авто стояло на АЗС і довго не виїжджало, двигун теж не працював. Він підійшов до автомобіля, відкрив двері, там сидів водій ОСОБА_1 . Останній був у нетверезому стані. Він забрав у ОСОБА_1 ключі та викликав працівників поліції.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її представника та свідків, ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення, встановлено, що вина ОСОБА_1 , не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлений.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані, окрім іншого, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, у якому повноважною особою зазначаються усі необхідні відомості для подальшого прийняття судом рішення у справі. Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, крім випадків, передбачених статтею 258 цього Кодексу, та повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Разом з цим, відповідно до чинного законодавства, під керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежного від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Тобто, одним з основних елементів є керування особою транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Огляду на стан сп`яніння підлягають виключно водії транспортних засобів, які ним керували, що вбачається з Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/7350.

В той же час, матеріали справи не містять доказів, які би вказували на доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що дало би поліцейським підстави для висунення йому вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 зазначила, що на АЗС «МОТО» за кермом автомобіля «Skoda» д.н.з. НОМЕР_3 приїхала саме вона, а не ОСОБА_1 . В свою чергу свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні також повідомив, що не бачив чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки автомобіль останнього стояв на АЗС довгий час, при цьому його двигун не працював.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що поліцейські самі, чи інші особи безпосередньо виявили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Крім того, в судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та його представник надали пояснення, які суттєво відрізняються від обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, на підставі яких його було складено.

Так, зокрема з наданих працівниками поліції до суду адміністративних матеріалів справи вбачається, що на відео відсутня відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Більш того, ОСОБА_1 з самого початку вказував на бажання проведення огляду саме в закладі охорони здоров`я, на прямі запитання щодо огляду на місці відповідав негативно, а на питання щодо огляду в закладі охорони здоров`я багато разів відповів ствердно.

Окрім того, одним із доказів винуватості ОСОБА_1 є пояснення свідків, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Проте такі докази є неналежними, оскільки містять суперечності з наявними в справі відеозаписами та не відтворюють суб`єктивно сприйнятих вказаними свідками обставин.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що оскільки відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а поліцейським не дотриманий встановлений нормативними актами порядок огляду водія на стан сп`яніння, суд вважає, що висновки про вчинення особою адміністративного правопорушення не підтверджені матеріалами справи.

У цьому зв`язку, відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №269562 від 27.08.2021 року суперечать фактичним обставинам справи, а тому даний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , складений без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях останнього ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інших обставин в протоколі та матеріалах справи не відображено, у зв`язку з чим відсутні підстави для висновку про наявність в діях особи порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, про які вказано в протоколі.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23 рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Тому усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП трактуються на його користь.

Викладені вище обставини у сукупності свідчать про недоведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою, яка виключає провадження у справі.

Таким чином, у судді відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суддя оцінює критично.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 130 та п.1 ст. 247 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк