Справа № 203/1643/21
Провадження № 3/0203/1387/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2021 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Ханієва Ф.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_1 , непрацюючої, за ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

28.04.2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_1 , непрацюючої, за ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Згідно з вимогами ст. 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбаченої ст. 51 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою.

Проте у судове засідання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не з`явилась, хоча участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 51 КУпАП є обов`язковою, суд, беручи до уваги строки розгляду справи про адміністративне правопорушення, строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, те, що судом вчинені всі необхідні дії для її повідомлення та приводу у судове засідання, суд розглянув справу за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, доходить таких висновків.

За відомостями з протоколу серії ВАБ № 481676 від 18.04.2021 року, 18.04.2021 року приблизно о 15:00 годині громадянка ОСОБА_1 , перебуваючи в магазині «Сільпо», що знаходиться по вул. Пастера, буд. 6А в м. Дніпрі, таємно викрала з полиці магазину форель «Премія» у кількості 1 штука на загальну суму 116,00 грн, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Свідками в протоколі зазначені: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 ; потерпілим вказано: ОСОБА_4 ТОВ «Сільпо Фуд»; правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 116,00 грн.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознайомилася з протоколом про адміністративне правопорушення, про що свідчить її особистий підпис у протоколі. Також ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по суті порушення пояснила, що погоджується з протоколом.

У ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 51 КУпАП судом були безпосередньо досліджені матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення від 18.04.2021 року серії ВАБ № 481676 за ч. 2 ст. 51 КУпАП, зміст якого був описаний вище;

- рапорти;

- заява від 18.04.2021 року заступника управляючого магазину Сільпо № 212 Кучера А.В. про те, що 18.04.2021 року в магазині Сільпо № 212, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Пастера, 6а, невідома громадянка шляхом вільного доступу винесла за межі каси товар, що належить магазину; сума збитку становить 116,00 грн без ПДВ; просить притягнути до адміністративної відповідальності громадянку (мова оригіналу російська мова);

- підсумкова відомість переобліку, створена 18.04.2021 року, за якою сума недостачі без ПДВ становить 116,00 грн, сума недостачі з ПДВ 139,00 грн, форель премія слабосолена кусок, 180 г;

- гарантійна розписка про те, що на відповідальне зберігання у невідомої громадянки був вилучений викрадений товар: форель премія слабо солена кусок, 180 г, на суму збитку без ПДВ у розмірі 116,00 грн;

- фототаблиця.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП (в редакції, чинній станом на момент вчинення адміністративного правопорушення), повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Об`єктом вказаного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері власності. Предмет посягання будь-яке майно, вартість якого не перевищує 3 грн. 60 коп.; об`єктивна сторона правопорушення виражається у дрібному викраденні чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати (матеріальний склад), що вчинене повторно протягом року; суб`єкт адміністративного правопорушення загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку); суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Водночас у ході судового розгляду матеріалів справи судом було встановлено, що винуватість ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 51 КУпАП не доведена належними та допустимими доказами, бо за диспозицією ч. 2 ст. 51 КУпАП кваліфікуються дії особи, яка повторно протягом року вчинила правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню. Натомість подія, зафіксована в протоколі, та додані до нього докази, не підтверджують кваліфікацію дій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 51 КУпАП. Тобто, з огляду на вимоги ст. 256 КУпАП, зазначена у протоколі суть адміністративного правопорушення не відповідає нормативному акту, який передбачає відповідальність за вказане правопорушення, а саме: в протоколі не зазначено про повторне протягом року вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за ч. 2 ст. 51 КУпАП не доводиться іншими належними та допустимими доказами, зокрема, належним чином засвідченими копіями постанов про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, а також поясненнями свідків, відеозаписами, а протокол про адміністративне правопорушення, рапорт не можуть бути єдиними доказами винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 33, п. 2 ч. 1 ст. 35 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються зокрема, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, визнається, зокрема повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 08.07.2020 року, справа № 463/1352/16-а, провадження № К/9901/21241/18, та в постанові від 20.05.2020 року, справа № 524/5741/16-а, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також суд бере до уваги те, що відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ, Суд) від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України», Суд вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Суд, керуючись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

При цьому суд наголошує на тому, що з урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Так, в ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, судом були оцінені за внутрішнім переконанням суду докази, наявні в матеріалах справи, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю, та встановлено, що в матеріалах справи відсутні допустимі та належні докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 51 КУпАП. Натомість, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Тому, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, та наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене вище, суд доходить висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ч. 2 ст. 51, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283-285 КУпАП, суд,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ф.М. Ханієва