3/758/8555/21 Категорія 156
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Київ

08 грудня 2021 року

Суддя Подільського районного суду м. Києва Бузунко О.А., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (відповідно до протоколу), АДРЕСА_2 (зі слів)

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

адвоката Кусої Л.І.,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 011809 ОСОБА_1 02 жовтня 2021 року близько о 21 години 53 хвилин по пр-ту Правди, 47 в Києві керував транспортним засобом «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив суду, що працівниками поліції йому було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці з використанням тесту, від проходження якого він відмовився, оскільки просив поліцейських, щоб такий огляд пройшов і інший учасник ДТП. Крім того, він відмовився пройти огляд з причин незалучення понятих для його проведення (проходження), оскільки не був впевнений в об`єктивності працівників поліції. Додаткового ОСОБА_1 акцентував увагу суду на тому, що йому не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі.

Адвокат Куса Л.І. в судовому засіданні просила суд закрити провадження в справі з тих підстав, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а протокол складений з численними порушеннями.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № № 011809 від 02 жовтня 2021 року та матеріали, додані до нього, з`ясувавши обставини справи, та відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Джерелами цих доказів у відповідній справі є, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення і пояснення свідків. Доказами можуть бути пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколи про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у ст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП, особа притягується до адміністративної відповідальності у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом,від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, п. 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частини 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В силу ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (надалі - Порядок).

Згідно з вимогами п.п. 6 - 8 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

До протоколу про адміністративне правопорушення, що надійшов до суду, додано диск, на якому містяться відеофайли з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Так, відеофайл (тривалістю близько 2 хвилин) починається з часу 22.42 год. і стосується ДТП. Наступний відеофайл і послідуючі файли стосуються подій, які відбуваються після 23.37 год. Відеофайл починається о 23.37 год з того, що працівники поліції цікавляться у ОСОБА_1 чи буде він проходити огляд, на що він повідомляє, що відмовляється. В подальшому події, зафіксовані на відеоносії, стосуються складання протоколу. Таким чином, надані суду відеоматеріали не доводять, що працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 заперечував факт такої пропозиції. Інші матеріали, надані суду, також не містять інформації про належне виконання співробітниками положень ч. 3 ст. 266 КУпАП.

Отже, судом не встановлено, що відеозапис фіксації правопорушення відповідає вищезазначеним положенням Інструкції, а тому, на переконання суду, такий доказ є сумнівним та не може бути врахований судом на підтвердження наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту» (рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Коробов проти України»).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практикою Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), приймаючи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та виходячи з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з вищевикладеного, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та приходить до висновку про закриття провадження у справі відносно останнього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 130, 247, 266 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягненню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя Олена БУЗУНКО