Провадження №3/756/5768/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Банасько І.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААБ18 №209670 від 09.06.2021 - 09.06.2021 о 14.20 год. ОСОБА_1 по просп. Степана Бандери в м. Києві, керував автомобілем «Мерседес», д.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, блідість обличчя, тремтіння пальців рук . Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Подію зафіксовано на нагрудну камеру АА-00536.

ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, про що у матеріалах справи містяться відповідні документи.

За таких обставин, суд вважає, що розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 є цілком виправданим, оскільки перенесення розгляду справи призвело б до безпідставного її затягування.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та відеоматеріалами, відповідно до яких водій ОСОБА_1 безумовно відмовився від проходження медичного огляду у встановленому порядку для визначення стану сп`яніння.

За таких обставин, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що ОСОБА_1 дійсно 09.06.2021 керував автомобілем «Мерседес», д.н. НОМЕР_1 , та безумовно відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, за наявності обґрунтованої підозри про керування ним транспортним засобом у стані сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, суд вважає, що дії водія ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за відмову від проходження у встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння, протокол складений у відповідності до вимог законодавства, а вина особи повністю встановлена під час судового розгляду.

При призначенні виду і міри адміністративного стягнення суд врахував відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення; характер правопорушення, особу порушника та його ставлення до вчиненого, ступінь його вини, що була повністю встановлена в судовому засіданні, а тому вважає, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення, яке передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що є необхіднім та достатнім для виправлення та запобігання новим правопорушенням в сфері дорожнього руху.

Інших доказів, які б спростовували висновки суду, матеріали справи не місять та учасниками надані не були.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 38, 40-1, 130, 268, 277 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік;

Строк позбавлення права керування відраховувати з моменту примусового вилучення посвідчення водія або з моменту його добровільної здачі;

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454,00 грн;

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Оболонський районний суд м. Києва;

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження;

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя І.М. Банасько