ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/402/21 Справа № 712/5547/21 Категорія: ч.1 ст.183-1 КУпАПГоловуючий у І інстанції Гоменюк О. Ю. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Солонька М.Ф., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 17 серпня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 6730010 від 17.05.2021, складеного державним виконавцем Придніпровського ВДВС м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Павлик Н.І., ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.183-1 КУпАП, а саме, не сплачував аліменти, відповідно до виконавчого листа № 2-4646 виданого 30.10.2003, з моменту призначення сплати аліментів, а саме, з 20.10.2003, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці та станом на 01.05.2021 становить 190602,10 грн. (за весь період боржником внесено дві суми коштів, як платежі по аліментах: 17.03.2021 500 грн., 01.04.2021 500 грн.).

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 17 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) год.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 17 серпня 2021 року та закрити провадження у справі.

Як на підставу для скасування оскаржуваного рішення посилається на те, що він тривалий час хворіє на психічне захворювання, знаходиться на постійному психіатричному обліку по місцю проживання в КНП «Чигиринська багатопрофільна лікарня» ЧМР, проходить періодичні лікування в КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради», він фізично та фактично не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, та відповідно не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності в розумінні ст.20 КУпАП.

В апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що він психічно хвора людина, не може працевлаштуватися та отримати дохід для сплати аліментів, знаходиться на постійному утриманні матері, фізично немає можливості виконати судове рішення в даній справі по причині свого стану здоров`я і захворювання на шизофренію.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думки ОСОБА_1 та його захисника Солонька М.Ф. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту ст.ст.7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суд першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП, при цьому судом в основу прийнятого по справі рішення покладено дані протоколу про адміністративне правопорушення №6730010 від 17.05.2021.

Так, статтею 183-1 КУпАП передбачено відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Об`єктом правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП, виступають суспільні відносини у сфері забезпечення і дотримання прав дитини та інших передбачених законом суб`єктів на матеріальне утримання з боку осіб, які в силу нормативних приписів зобов`язані таке утримання надавати.

З об`єктивної сторони, адміністративний проступок характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї. При цьому для утворення складу правопорушення є обов`язковим настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. Визначення періоду і розміру заборгованості здійснюється державним виконавцем, у провадженні якого перебуває відповідне виконавче провадження.

Як підтверджено матеріалами справи, правовою підставою сплати ОСОБА_1 аліментів є виконавчий лист № 2-4646 від 20.10.2003, виданий Соснівським районним судом м.Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше встановленого офіційного мінімуму, починаючи з 20.10.20203 і до досягнення повноліття дитини.

05.11.2003 державним виконавцем ВДВС Придніпровського РУЮ м.Черкаси Ляченко Т.В. відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа № 2-4646, виданого Соснівським районним судом м.Черкаси 20.10.2003.

Відповідно до довідки-розрахунку, долученої старшим державним виконавцем до протоколу, заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів, станом на 17.05.2021 року, за період з грудня 2018 року по травень 2021 року, становить 190602,10 грн.

А тому суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

При цьому, виходячи з диспозиції статті, не має значення, з яких причин особа не платить аліменти і чи були вони поважними, а достатньо лише факту несплати, який призвів до виникнення заборгованості у загальній сумі платежів понад шість місяців.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вказаних доказів не спростовують.

В апеляційній скарзі апелянта посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що він психічно хвора людина, не може працевлаштуватися та отримати дохід для сплати аліментів, знаходиться на постійному утриманні матері, фізично немає можливості виконати судове рішення в даній справі по причині свого стану здоров`я і захворювання на шизофренію, а тому, у розумінні ст.20 КУпАП, не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Вважаю зазначені доводи ОСОБА_1 неприйнятними, оскільки вони були предметом розгляду суду першої інстанції, який належним чином дослідив надані ним, на підтвердження даного факту, докази. При цьому місцевим судом з даного приводу зазначено в оскаржуваному рішенні про відсутність підстав для закриття провадження у справі, так як судом не встановлено факту перебування ОСОБА_1 під час вчинення адміністративного правопорушення у стані неосудності.

Одночасно судом вірно зазначено, що у зв`язку з тим, що експертиза щодо встановлення неосудності ОСОБА_1 в рамках даного провадження не проводилася, відомості про визнання його у встановленому законом порядку недієздатним відсутні, суд позбавлений беззаперечних доказів стану психічного здоров`я останнього (осудності/неосудності) на період несплати аліментів за рішенням суду.

Також вважаю за необхідне погодитися з врахуванням суду першої інстанції, що згідно відомостей Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у період з 22.11.2018 по 10.01.2020 ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Інших доводів, які б спростовували оскаржуване рішення місцевого суду, апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить.

Вважаю, що призначене ОСОБА_1 судом першої інстанції адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт, є достатнім для його виправлення, не підлягає зміні та не містить його альтернативних видів.

Крім того, згідно санкції ч.1 ст.183-1 КУпАП, ОСОБА_1 , місцевим судом призначено мінімальне адміністративне стягнення.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Соснівського районного суду м.Черкаси від 17.08.2021 щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження у справі, як того просить апелянт, - відсутні.

Враховуючи наведене та керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 17 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба