НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

07 грудня 2021 року Справа № 322/893/21 (Провадження № 3/322/386/21)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Гасанбеков С.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду з відділення поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно: ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 23.09.2021 серії ВАБ № 674091 ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: «13.09.2021, о 19 год. 25 хв., гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку зі своєю співмешканкою гр. ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався в її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим міг завдати шкоду психологічному здоров`ю гр. ОСОБА_2 ».

Свідки зазначеного правопорушення, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 23.09.2021 серії ВАБ № 674091, відсутні.

ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення факт вчинення домашнього насильства заперечив, пояснивши що між ним і ОСОБА_2 відбулася сварка через особисті неприязні відносини, оскільки ОСОБА_2 відмовила йому у побаченні з його дитиною.

Потерпіла ОСОБА_2 на розгляд справи про адміністративне правопорушення не з`явилася.

Пояснення ОСОБА_1 узгоджуються з його письмовими поясненнями, наданими поліції 23.09.2021, та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 13.09.2021.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з наступного.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що у сукупності із невизнанням особою, яка притягається до адміністративної відповідальності своєї вини у вчиненні проступку, не доводять факту вчинення психологічного насильства, а лише підтверджують наявність 13.09.2021 сварки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , через особисті неприязні відносини. Ймовірності заподіяння шкоди психічному здоров`ю потерпілої внаслідок сварки, що відбулась 13.09.2021, з матеріалів справи не вбачається.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 психологічного насильства відносно ОСОБА_2 .

Пояснення ОСОБА_3 щодо вчинення ОСОБА_1 13.09.2021 фізичного насильства відносно ОСОБА_2 судом не беруться до уваги з огляду на таке.

За приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Вчинення фізичного насильства відносно ОСОБА_2 не інкримінується ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення від 23.09.2021 серії ВАБ № 674091. Також, про вчинення фізичного насильства не зазначено ОСОБА_2 у її письмових поясненнях та у протоколі про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13.09.2021. Відтак пояснення ОСОБА_3 не мають доказового значення при розгляді даної справи.

Інші докази вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі № 463/1352/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 90264746).

За правилом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, суддя дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 221, 247, 283-285, 294 КУпАП, суддя

постановив:

1. Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.С. Гасанбеков