П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.21 року місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Березін А.Г., за участю адвоката Арусханян Н.Л., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Карів, Сокальського району, Львівської області, громадянина України, військовослужбовця В/Ч НОМЕР_1 , не є особою з інвалідністю, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В

З протоколу про адміністративне правопорушення серії СХЛ № 000065 від 17.09.2021, вбачається, що 16 вересня 2021 року о 21 годині 50 хвилини, на блокпосту БП2 П007, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Premium, державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України.
Стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком від 16.09.2021 року, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого: «гр. ОСОБА_1 - перебуває у стані алкогольного сп`яніння».
У судовому засіданні адвокат Арусханян Н.Л. надала письмові пояснення, з яких вбачається, що ОСОБА_1 близько 21год 50хвлн, був затриманий на блокпосту БП 2 П007 у м. Лисичанську працівниками блокпосту через те що нібито мав ознаки алкогольного сп`яніння. Відповідно до доданих до справі доказів, ОСОБА_1 є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , а транспортний засіб яким він керував належить військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України.
По вказаному факту відносно ОСОБА_1 були складані матеріали про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Як вбачається з протоколу, протокол був складений інспектором ВІБДР Луганського ЗВ ВСП Зєніним А.В.
Ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що протокол від 16.09.21 серії СХЛ № 000065 про скоєння адміністративного правопорушення був складений відносно ОСОБА_1 посадовою особою яка не мала на те повноважень, передбачених ст.255 КУпАП.
Відповідно до ч.1 абз.43 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати уповноважені на те посадови особи органів управління Військової служби правопорядку у ЗСУ про правопорушення, вчиненні військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками ЗСУ під час виконання ними службових обов`язків передбач. ст.44, ч.2-3 ст.123, ст.172-10-172-20, 173.174.178.182.184-1,185, 185-7 КУпАП . Тобто, посадові особи органів військової служби правопорядку у ЗСУ не уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.
Відповідно до ч.1 абз. 1 ст.255 КУпАП протоколи про адміністративне правопорушення передбач. ст.130 КУпАП складаються уповноваженими посадовими особами органів Національної поліції. Тобто, Протокол від 16.09.21 серії СХЛ № 000065 ОСОБА_1 був складений посадовими особами, які не уповноважені його складати та є недопустимим та неналежним доказом.
Інструкцією зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затверджений Наказом Міністерства оборони України 18.07.2017 №374 (надалі-Інструкція) передбачено право посадових осіб управління Служби правопорядку складати протоколи та оформлювати матеріали лише про військові адміністративні правопорушення.
Як вбачається з направлення від 16.09.21р та з реєстраційного запису про проведення медичного огляду в журналі реєстрації медичних оглядів, ОСОБА_1 був направлений на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння майором ОСОБА_2 , який є посадовою особою органів управління Військової служби правопорядку у ЗСУ, який не додав до справи документ підтверджуючі свої повноваження , тобто направлення від 16.09.21р є неналежним доказом.
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, особа, щодо якої складається Протокол, вправі надати письмові пояснення. Проте пояснення від ОСОБА_3 до складання протоколу не були взяти та оформлені. Час складання протоколу зазначено 01 год 30 хвлн, але письмові пояснення ОСОБА_1 , які долучені до справи оформлені о 2год 24 хвлн., тобто перед складанням протоколу ОСОБА_1 був позбавлений права щодо надання пояснень.
Також з урахуванням практики Верховного Суду України( постанова від 15.11.2018 у справі 524/5536/17; у справі 3 524/1284/17 від 19.10.2020), ВСУ вважає, що відеозапис не є належним доказом по справі, адже протокол та постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб за допомогою якого здійснювалося фіксування. У даному випадку слід зазначити, що в протоколі в графі «до протоколу додається» вказані лише наступні доказі ; Посвідчення водія, Висновок №389 від 16.09.21р . Не зроблена посилка на відеодоказі у справі та технічний засіб за допомогою якого здійснювалося фіксування.. Тобто, відео, яке додано до справі є неналежним та недопустимим доказом та не може розглядатися судом.
У справі немає належного та допустимого відеозапису та не зафіксовано безумовний та очевидний факт порушення ОСОБА_1 п.2.9 «а» ПДР України.
Під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 неодноразово звертався до посадової особи, яка склала протокол з проханням надати можливість скористатися правовою допомогою, але заява ОСОБА_1 не була розглянута.
Враховуючи те, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які могли б свідчити про провину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбач. ч.1 ст.130, справа відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримав пояснення адвоката Арусханян Н.Л.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його адвоката, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до п. 2.9А Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 ст. 130 КУпАП України передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Як роз`яснено в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення як сукупності передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).
Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, для того, щоб визначити чи є в діях водія об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно встановити наявність одночасно двох ознак за якими може наставати адміністративна відповідальність, це керування транспортирним засобом (виконання функцій водія під час руху такого засобу) та перебування водія у стані алкогольного сп`яніння під час керування.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Відповідно до ч.1 абз.43 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати уповноважені на те посадови особи органів управління Військової служби правопорядку у ЗСУ про правопорушення, вчиненні військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками ЗСУ під час виконання ними службових обов`язків передбач. ст.44, ч.2-3 ст.123, ст.172-10-172-20, 173,174,178,18,184-1,185, 185-7 КУпАП .
З наведеного свідчить, що посадові особи органів військової служби правопорядку у ЗСУ не уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.
Також слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, на яких зафіксований рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .
Таким чином, суддя дійшов висновку, що належні та допустимі докази, які з достатністю вказували б на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні, судом такі докази під час розгляду справи не встановлені.

З урахуванням викладеного, враховуючи положенняст.62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь суддя дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити на підставі п.1ч. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 130 ч.1, 245, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 62 Конституції України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А.Г. Березін