П О С Т А Н О В А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И № 127/22297/21

13 вересня 2021 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Медяна Ю.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла із Вінницького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово не працюючого,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла із Вінницького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України справа про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абзацу другого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, та повідомив, що йому не було відомо про необхідність подання декларації «Після звільнення» до 01.04.2021, а тому вказана декларація ним була подана 12.05.2021, після отримання попередження НАЗК.

Прокурор Вахула Л.Я. в судовому засіданні просив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та зазначив, що попередження НАЗК є листом-нагадуванням, а про своєчасність подачі декларації у строки передбачені законом ОСОБА_1 був проінформований при оформленні документів на звільнення.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та прокурора, суд дійшов висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Норма статті 172-6 КУпАП носить бланкетний характер та відсилає до нормативно-правових актів, що регулюють відносини, які виникають у сфері запобігання та протидії корупції.

Відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік. В силу положень ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» таку декларацію слід подати до 1 квітня шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за формою, що визначається Національним агентством.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №10/2021, складеного 25.08.2021 старшим оперуповноваженим в ОВС Вінницького управління ДВБ НП України майором поліції Нарибчуком Я.В., ОСОБА_1 , будучи відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абзацу другого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

Судом встановлено, що 07.11.2015, наказом УПО у Вінницькій області №1 о/с, старшого сержанта міліції ОСОБА_1 прийнято на службу в поліцію та призначено на посаду молодшого інспектора батальйону поліції охорони УПО у Вінницькій області та присвоєно спеціальне звання «старший сержант поліції» (а.с. 17).

Відповідно до статті 64 ЗУ «Про національну поліцію» ОСОБА_1 склав Присягу працівника поліції (а.с. 18).

Згідно ст. 17 ЗУ «Про національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Підпунктом «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та, відповідно, до суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону, віднесено поліцейських.

Абзацом чотирнадцятим частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що суб`єкти декларування це особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

17.02.2020 ОСОБА_1 звернувся з рапортом до керівництва УПО у Вінницькій області про його звільнення зі служби в Національній поліції України за власним бажанням з 18.02.2020 (а.с. 20).

Наказом УПО у Вінницькій області від 18.02.2020 №22 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в НП України вказаного числа за п. 7 ч.1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про національну поліцію України» (а.с. 21).

Таким чином, ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється вимога норми абзацу 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» про подання декларації за минулий рік.

18.02.2020, ОСОБА_1 під час звільнення зі служби в поліції під особистий підпис ознайомився з Рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» при звільненні зі служби/роботи у тому числі щодо необхідності подання декларації «Після звільнення» до 00.00 год 01 квітня наступного року після припинення діяльності пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування відповідно до ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», а також про адміністративну або кримінальну відповідальність за неподання, несвоєчасне подання декларації, неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані (а.с.23-25).

Згідно витягу з «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування», встановлено, що ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила таку діяльність «Після звільнення» за 2020 рік, лише 12.05.2021 о 11.52 год. (а.с. 13).

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Вказану обставину визнає і сам ОСОБА_1 , однак згідно пояснень від 01.07.2021 та пояснень наданих у судовому засіданні зазначає, що йому не була відома інформація, про необхідність подачі декларації «Після звільнення» до 01.04.2021.

Отже враховуючи наявність підпису ОСОБА_1 про ознайомлення з Рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» при звільненні зі служби/роботи, ОСОБА_1 несвоєчасно подав декларацію без поважних причин.

Винна ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №10/2021 від 25.08.2021, поясненнями ОСОБА_1 від 01.07.2021; витягом із Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та іншими матеріалами справи.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 , за вчинення вказаного адміністративного правопорушення суд бере до уваги вимоги ст. 33 КУпАП, а також враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суддя дійшов висновку про винність ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та необхідність застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп. підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 172-6, 283, 284 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (вісімсот п`ятдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. 00 коп. судового збору.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її постановлення через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: