П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Казмиренко Л.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Подільського управління поліції ГУ НП в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 160 КУпАП,

в с т а н о в и в:

12 вересня 2021 року, по вул. Спаська, 5 в підземному переході, ОСОБА_1 торгувала квітами з рук без відповідних документів на право торгівлі.

04 жовтня 2021 року, о 12 год. 30 хв., по вул. Спаська, 5 в підземному переході, ОСОБА_1 торгувала квітами з рук з землі без відповідних документів на право торгівлі.

11 жовтня 2021 року, о 13 год. 40 хв., по вул. Спаська, 5 в підземному переході, ОСОБА_1 торгувала квітами з рук без відповідних документів на право торгівлі.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 160 КУпАП як торгівля з рук у невстановлених місцях.

В призначене судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, заяв та клопотань не надсилала, викликалась судовою повісткою за місцем проживання яка повернулась до суду неврученою.

Додаткових засобів зв`язку (контактного номеру) з ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 160 КУпАП, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, а саме протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАБ №458065 від 11.10.2021 року, ВАБ №458066 від 12.10.2021, ВАБ №458181 від 04.10.2021 та письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 остання пояснила, що здійснювала торгівлю квітами у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, кошти необхідні на лікування.

При вирішенні питання про відповідальність особи, суд враховує характер вчинених правопорушень, дані про особу.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Разом з тим, згідно із ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності й обмежитись усним зауваженням.

При цьому, зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких вказувала на малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.

При визначенні виду адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, вчинення правопорушення вперше, тому вважає можливим застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, що буде достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 283, 284 КУпАП, суддя

постановила:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 160 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 160 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 160 КУпАП закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя Л. В. Казмиренко