Справа № 324/1332/21
Провадження № 3/324/614/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2021 року суддя Пологівського районного суду Запорізької області Кацаренко І.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП),

В С Т А Н О В И В :

До Пологівського районного суду Запорізької області надійшов протокол серії ААБ №161771 від 30 липня 2021 року, складений інспектором СРПП Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Кирильченком В.В. у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому зазначено, що 30 липня 2021 року о 18 годині 40 хвилин поблизу будинку №81 по вул.Шевченка в м.Пологи Запорізької області ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063 д/н НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, про що свідчили запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2,5 ПДР, тобто скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що 30 липня 2021 року у вечірній час він керував автомобілем ВАЗ 21063 д/н НОМЕР_2 , перед цим вживав спиртне, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, бо у нього був перегар. Провину свою визнав, у вчиненому щиро розкаявся.

У судовому засіданні ОСОБА_1 ознайомлений із ч.1 ст.130, ст.ст.307, 308 КУпАП, судом йому роз`яснені його права, передбачені ст.ст.268, 301 КУпАП, ст.63 Конституції України і ст.33 Закону України «Про виконавче провадження».

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали, додані до нього, суд приходить до наступних висновків.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, з послідуючими змінами та доповненнями, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Для притягнення особи до відповідальності за ст.130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та оцінивши надані до суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, приходжу до висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджена його власними поясненнями у суді; протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №161771 від 30 липня 2021 року, в якому правопорушником особисто зазначено: «Дійсно керував своїм авто і нетверезому стані»; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних заходів, в якому зазначено, що ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, поведінка, що не відповідає дійсності, почервоніння зіниці очей, відмовився від продуття газоаналізатора «Драгер» на місці зупинки транспортного засобі, вказаний акт підписаний правопорушником ОСОБА_1 ; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що30 липня 2021 року о 19 годині 02 хвилини до КНП «БЛІЛ» для огляду був направлений ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 30 липня 2021 року; відеозаписом від 30 липня 2021 року.

Аналізуючи відповідно до ст.252 КУпАП наведені вище докази та надаючи їм правову оцінку, суддя приходить висновку, що вони є належними, допустимими та беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженій Наказом МВС та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 зазначено: п.4 розділу I: ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість; п.6 розділу І: огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використання спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 з наступними змінами: п.3 огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоров`я; п.6 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; п.13, п.14 лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на встановлені судом обставини справи, провина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП кваліфіковані правильно.

Підстави для закриття справи, передбачені ч.2 ст.284 та ст.247 КУпАП, відсутні.

Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП суддя при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, і з урахуванням всіх цих обставин в сукупності, приходить до висновку, що на ОСОБА_1 має бути накладене стягнення у виді штрафу із позбавленням його права керування строком на 1 рік.

Крім того, з ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору, оскільки в ході розгляду справи судом встановлено, що у нього відсутні пільги щодо сплати судового збору, передбачені ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно зі ст.4 ч.2 п.5 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2021 року встановлений в розмірі 2270 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 23, 33, 40-1, 130, 268, 283, 294, 307, 308 ч.2 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

З урахуванням положень ч.2 ст.308 КУпАП (із змінами, внесеними Законом України від 24 вересня 2008 року №586-VI) у разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, встановлений ч.1 ст.307 КУпАП, та примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби, стягнути з нього подвійний розмір штрафу у сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої винесено постанову, до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Кацаренко І. О.