Провадження № 3/686/5414/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2021 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Заворотна О.Л. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1

за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и л а:

11 червня 2021 року, о 01 год. 00 хв. в м. Хмельницький, по вул. Кам`янецька, 2 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mersedes-Benz д.н.з НОМЕР_1 , будучи особою відносно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом постановою державного виконавця Другого відділу ДВС м. Хмельницького ГТУЮ у Хмельницькій області № 61089479 від 29.01.2020 року, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення, що про виконавче провадження про стягнення аліментів дізнався після складання протоколу, аліменти сплачував добровільно, жодного виклику до державного виконавця не отримував, про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом не знав, постанови не отримував, вказав, що офіційно не працює, а встановлення тимчасового обмеження позбавить його єдиного джерела доходів, в подальшому в судове засідання не з`явився.

Відповідно до частини другої статті 268 КУпАП участь особи, відносно якої склали протокол у розгляді даної справи, не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Частиною 3 ст.126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.126 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу та настає лише за умови, якщо особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на керування транспортним засобом, знаючи при цьому що її позбавлено або обмежено у праві керування транспортними засобами, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності є один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та надані докази, суд приходить до висновку, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

Виходячи із системного тлумачення ч. 3 ст. 126 КУпАП суб`єктивна сторона вказаного правопорушення має форму умислу, тобто особа, яка керує транспортним засобом повинна усвідомлювати факт свого обмеження у праві керування.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця Другого відділу ДВС м. Хмельницького ГТУЮ у Хмельницькій області № 61089479 від 29.01.2020 року, встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами гр. ОСОБА_1 до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Стаття 22 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням і боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Частиною 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобам направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною 5 статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

Частина 10 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що тимчасові обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано, зокрема у разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Проте, до суду не надано підтвердження того, що ОСОБА_1 був повідомлений належним чином та знав про вищевказане обмеження його прав, яке було встановлено відносно нього постановою державного виконавця, тобто що особа знала, але умисно діяла та умисно керувала транспортним засобом, знаючи про встановлене відносно нього обмеження у праві керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливо лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка доведена належними доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, не доведено, в зв`язку з чим останній не підлягає адміністративній відповідальності і, у відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події і складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. ч.1 44-3, п. 1 ч. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУпАП закрити за відсутністю події і складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Скарга на постанову суду до Хмельницького апеляційного суду може бути подано через Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: