ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/1431/21 Головуючий в 1 інст. Піх Ю.Р.
Провадження №33/807/398/21 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника адвоката Морозова В.Ю. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього та його захисника адвоката Морозова В.Ю. на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 06 травня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Відповідно до постанови суду, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 08 березня 2021 року серія ДПР18 №023145, водій ОСОБА_1 , 08 березня 2021 року о 03.57 годин в м.Запоріжжі, рухаючись по вулиці Парамонова, буд.11, керував автомобілем ЗАЗ 110557, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради. Згідно з висновком №1297 від 08 березня 2021 року, водій ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (0,68 проміле), чим порушив п.2.9-а Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисник адвокат Морозов В.Ю. просять скасувати вказану постанову суду та винести нову, якою справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї скарги зазначають, що всупереч вимогам чинного законодавства розгляд справи відбувся незаконно, матеріали справи та складений протокол містять в собі чисельні порушення, у зв`язку з чим, постанова підлягає скасуванню.

Вважають, що при винесенні постанови судом першої інстанції невірно застосовані норми процесуального та матеріального права.

Суд розглянув справу за їх відсутності, без виклику працівників поліції та свідків, пославшись лише на складені матеріали справи.

05 травня 2021 року ОСОБА_1 надіслав на адресу суду клопотання про відкладення справи та передачу справи на розгляд до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя, та проведення судового розгляду в режимі відеоконференції за участю захисника Морозова В.Ю., однак таке клопотання не було задоволено судом та постановлено рішення за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Вважають, що суд порушив право ОСОБА_1 на захист.

Звертаючись з клопотанням до суду про передачу справи за підсудністю, апелянти не мали на меті затягування строків розгляду справи, тому такий висновок суду не відповідає дійсності.

Стосовно суті правопорушення апелянти зазначають, що після проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_1 не погодився з його результатами та наполягав на проходженні огляду у відповідному медичному закладі.

Роздруківка з приладу «Драгер» не відповідає серії та номеру протоколу, складеного стосовно ОСОБА_1 , а тому вона не може бути належним доказом.

Стосовно медичного огляду в медичному закладі апелянти зазначають, що у ОСОБА_1 були відібрані такі зразки біологічного середовища як сеча, внаслідок чого було складено висновок від 08 березня 2021 року щодо результатів медичного огляду, з яким ОСОБА_1 категорично не погоджується.

Вважає, що огляд на стан сп`яніння проведено з порушенням, а тому Висновок від 08 березня 2021 року є сфальсифікованим та таким, що не відповідає дійсності.

ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, чим порушено вимоги ст.266 КУпАП.

Крім того, вказують, що в протоколі працівники поліції не зазначили ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 .

Також свідки у своїх поясненнях не зазначають та не конкретизують наявність чи відсутність у ОСОБА_1 відповідних ознак алкогольного сп`яніння, які йому інкримінують.

Вважають, що письмові пояснення осіб не можуть братись до уваги, якщо свідки не надали показання в судовому засіданні.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника адвоката Морозова В.Ю., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи убачається, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №023145 від 08 березня 2021 року; відеозаписом події від 08 березня 2021 року; Висновком №1297 від 08 березня 2021 року, згідно з яким ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (0,68 проміле); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були присутні під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Вказані докази узгоджуються з відомостями з рапорту працівника поліції Мірошниченко М., в якому зафіксовано, що під час несення служби 08 березня 2021 року в Комунарівському районі в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в складі АП-803 разом з ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ) о 04:00 годині за адресою: м.Запоріжжя вул.Парамонова, 11, було зупинено тз ЗАЗ 110557 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає АДРЕСА_1 . Водію було роз`яснено причину зупинки, під час спілкування з водієм виявилось, що у водія відсутній поліс обов`язкового страхування власника наземних транспортних засобів. Тому на водія була винесена постанова ЕАН 3884748 за ч.1 ст.126 КУпАП. Під час розгляду справи у водія ОСОБА_1 було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Alcotest DRAGER. Водій з результатом не погодився, після чого йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі у лікаря нарколога, на що водій відповів згодою. Висновок лікаря №1297. Відповідно цього висновку водій погодився та на водія ОСОБА_1 було складено протокол ДПР18 023145 за ч.1 ст.130 КУпАП. Водій про повторність попереджений, т.з. припарковано без порушень ПДР.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Твердження апелянта про неповноту з`ясування обставин справи судом та про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, є безпідставними, суперечать матеріалам справи і змісту оскаржуваної постанови.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що він сам погодився пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки вважав, що він тверезий. Напередодні він випив енергетичний напій, чому був такий результат не розуміє. Причиною зупинки його транспортного засобу працівниками поліції було те, що він не ввімкнув покажчик повороту. Працівники поліції його зупинили приблизно о 03-00 годині або о 04-00 годині. На місці зупинки транспортного засобу деякий час чекали поки привезуть технічний прилад Драгер для проведення огляду. Документи на прилад не показували, мундштук був запакований та він сам його обирав. В якості свідків при проведенні огляду на місці зупинки були запрошені таксисти. З результатом тесту на місці він не погодився, після чого працівники поліції відвезли його до медичного закладу. В медичному закладі він продув прилад повторно, покрутився на вимогу лікаря. Хотів здати аналізи, щоб довести свою невинуватість, однак лікар відмовив. Який був результат в лікарні, не пам`ятає. Копію висновку та результату тесту йому не вручали. Пояснення в протоколі він не писав, оскільки хотів надати їх в суді. Висновок лікаря він підписав, оскільки вважав, що свої пояснення надасть в суді.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Морозов В.Ю. в ході апеляційного розгляду в доповнення до апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції поверхнево підійшов до розгляду справи, не з`ясував всі обставини, не забезпечив участь захисника, вказав недостовірні дані. Працівник поліції направив ОСОБА_1 для огляду на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 бажав здавати біологічні зразки, однак лікар відмовив. ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом після складання протоколу. На думку захисника, порушено порядок проведення огляду, як працівником поліції так і лікарем. Вважає, що суд перебрав на себе повноваження обвинувача.

Перевіряючи доводи апелянтів в частині порушення права ОСОБА_1 на захист, суд апеляційної інстанції зазначає про таке.

За змістом положень частини 3 статті 268 КУпАП, присутність осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не є обов`язковою.

З матеріалів справи убачається, що судом першої інстанції забезпечено ОСОБА_1 можливість взяти участь у розгляді справи. Судові засідання неодноразово відкладались за клопотаннями ОСОБА_1 . У судове засідання 06 травня 2021 року ані ОСОБА_1 ані його захисник не з`явились, подавши клопотання про відкладення розгляду справи.

Тому суд обґрунтовано розцінив таку поведінку ОСОБА_1 як затягування розгляду справи та розглянув справу без участі останнього, що не завадило суду повно і всебічно з`ясувати всі обставини справи і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено обов`язкового скасування прийнятої в справі постанови через розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Більш того, при апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права, в т.ч. і право на захист, проте, висновки суду першої інстанції стороною захисту не спростовані.

Порушень правил щодо підсудності при розгляді цієї справи не вбачається.

Так, частиною 1 статті 276 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до протоколу серії ДПР18 №023145, складеного 08 березня 2021 року щодо ОСОБА_1 , місцем вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вказано м. Запоріжжя, вул.Парамонова, 11, Комунарський район, що відноситься до територіальної юрисдикції Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Твердження апелянтів про те, що роздруківка з приладу «Драгер» не відповідає серії та номеру протоколу, складеного стосовно нього, а тому не може бути належним доказом, суперечить матеріалам справи.

Так, відповідно до матеріалів справи, до протоколу долучено роздруківку з технічного приладу Драгер, на якому вказано тестування на алкоголь до протоколу №ДПР18 023145, що відповідає серії та номеру протоколу складеному 08 березня 2021 року щодо ОСОБА_1 .

Таким чином, вказаний доказ є належним та допустимим.

Оскільки ОСОБА_1 після проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу не погодився з результатом проведеного огляду та забажав пройти огляд в медичному закладі, він був доставлений працівниками поліції до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння лікарем наркологом.

В медичному закладі стан сп`яніння у ОСОБА_1 підтверджений.

Посилання в апеляційній скарзі про незгоду ОСОБА_1 з висновком лікаря, оскільки у ОСОБА_1 не були відібрані такі зразки біологічного середовища як сеча, не узгоджуються з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735.

Відомостей про те, що огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою неналежного технічного приладу, в матеріалах провадження відсутні.

Також відсутні відомості і про те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду, проведеного лікарем, висновок ним підписаний без будь-яких зауважень.

В свою чергу, право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене пунктом 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Твердження захисника про те, що працівник поліції направив ОСОБА_1 для огляду на стан наркотичного сп`яніння, суперечать матеріалам справи.

Так, у Направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного 08 березня 2021 року при оформлені матеріалів у цій справі, зазначено, що на огляд направляється ОСОБА_1 , в результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів. Огляд проводився за допомогою Drager Alcotest 6820 результат позитивний 0,68‰.

Посилання ОСОБА_1 на той факт, що його не відсторонили від керування транспортним засобом, а просто відпустили їхати далі, не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки в протоколі зазначено, що транспортний засіб припаркований без порушень ПДР.

Жодних зауважень до протоколу ОСОБА_1 не надав, протокол ним підписано особисто, що підтверджується в т.ч. відеозаписом.

Стосовно не зазначення в протоколі ознак алкогольного сп`яніння, виявлених у ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ці ознаки вказані в Акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в Направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складених працівником поліції, в яких зазначено, що у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів.

Необхідність зазначення цих ознак при складанні протоколу щодо водія за керування ним транспортним засобом в стані сп`яніння не вимагається Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

Порушень при проведенні огляду ОСОБА_1 як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі не вбачається, а доводи сторони захисту про протилежне суперечать матеріалам справи.

Те, що при розгляді справи судом першої інстанції не були допитані свідки, вказані у протоколі, також не завадило суду повно і всебічно з`ясувати обставини справи.

Ставити під сумнів правдивість долучених до протоколу письмових пояснень вказаних свідків жодних підстав немає, оскільки ці пояснення узгоджуються з іншими доказами, в тому числі з відеозаписом. При апеляційному розгляді ОСОБА_1 підтвердив присутність свідків під час проведення його огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Більш того, результати огляду ОСОБА_1 , який проведений на місці зупинки транспортного засобу у присутності свідків, фактично підтверджено і при його огляді в медичному закладі.

З пояснень самого ОСОБА_1 при апеляційному розгляді убачається, що остаточний висновок лікарем зроблений не тільки за результатами тесту, а й за результатами візуального огляду ОСОБА_1 .

Твердження сторони захисту про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , вимогам закону, є безпідставними та суперечать змісту самого протоколу, який складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисника -адвоката Морозова В.Ю., правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

З урахуванням викладеного, підстав для закриття провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП не вбачається.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника адвоката Морозова В.Ю. залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 травня 2021 року, стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 333/1431/21