Справа № 646/4148/21
№ провадження 3/646/1580/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.21 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Білінська О.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджану, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшов матеріал про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 9 ст. 121 КУпАП.

13 червня 2021 року о 23 год 40 хв у м. Харкові по вул. Руставелі, 2, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом «BMW», номерний знак НОМЕР_1 , щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України. Транспортний засіб перебуває на території України з порушенням строків перебування в режимі тимчасового ввезення терміном до одного року. Згідно бази ІПНП транспортний засіб ввезено 29 січня 2018 року громадянином ОСОБА_4 та передано керування транспортним засобом особі ОСОБА_5 , який не поміщував транспортний засіб у митний режим тимчасового ввезення, чим порушив вимоги ст. 380 Митного кодексу України та ст. 16, 31 Закону України «Про дорожній рух», чим повторно протягом року скоїв правопорушення, передбачене ч. 9 ст. 121 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення повістки за адресою місця проживання, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, заяв чи клопотань на адресу суду не надав, поважні причини неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим справу про адміністративне правопорушення розглянуто за його відсутності.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Зважаючи на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомленою відповідно до положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП України про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилася, про причини неявки не повідомила, суд, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_6 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 121 КУпАП, з огляду на наступне.

Адміністративна відповідальність за ч. 8 ст. 121 КУпАП настає за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

За ч. 9 ст. 121 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною восьмою цієї статті.

Об`єктом правопорушень, передбачених зазначеною статтею є суспільні відносини у сфері здійснення митного контролю щодо транспортних засобів, ввезених на територію України. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: 1) порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту транспортного засобу, ввезеного на територію України; 2) використання транспортного засобу, м ввезеного на територію України, для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; 3) передання транспортного засобу, ввезеного на територію України, у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту. Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених цією статтею, характеризується наявністю вини у формі прямого умислу. Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 121 КУпАП, є особа, яка протягом року притягалася до адміністративної відповідальності за вчинення хоча б одного із зазначених вище діянь.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Закон виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відсутності складу правопорушення, при цьому якщо відсутній хоча б один з елементів складу правопорушення відсутній склад правопорушення в цілому. Обов`язок доведення наявності в діях правопорушника складу правопорушення, передбаченого певною статтею КУпАП покладається на осіб, які відповідно до КУпАП уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати вся обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 190833 від 13.06.2021 вбачається, що протокол складено відносно ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в той же час, згідно постанови серії ДП 18 № 565049 від 09.06.2021 вбачається, що постанову складено стосовно ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, слід зазначити, що в долучених до протоколу про адміністративне правопорушення додатках міститься витяг з ІПНП, відносно автомобіля Mercedes Benz C200, д.н.з. НОМЕР_2 , Республіка Литва, який ввезений на територію України 10.09.2019. В той же час в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 190833 від 13.06.2021 при викладенні обставин вчиненого адміністративного правопорушення зазначено, що ОСОБА_7 керував транспортним засобом BMW 3161, д.н.з. НОМЕР_1 , який був ввезений 29.01.2018.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та збирати інші докази, ніж ті, що надані сторонами.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч.1 ст.14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 9 ст. 121 КУпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що у діях ОСОБА_2 , відповідно до висунутого обвинувачення не вбачається наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, враховуючи, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи, провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, 245, ч. 1 ст. 247, 251, 252, 284, 285, 289, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 121 КУпАП, - закрити на підставі ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя Білінська О.В.