ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року. Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Вітер І.Р., з участю особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Савюка Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2021 року до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 218948 від 19 червня 2021 року, складений поліцейським РПП №1 (сел. Локачі) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області Громиком А.В., за змістом якого ОСОБА_1 19 червня 2021 року о 12 годині 20 хвилин у селі Хмелівка Володимир-Волинського району Волинської області по вулиці Центральній, керував трактором ЮМЗ-6, р.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння(запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, порушення мови). Від проходження медичного огляду на визначення алкогольного сп`яніння та від проходження на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.130 КУпАП.

До матеріалів справи долучено постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 було звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП із передачею справи на розгляд трудового колективу фермерського господарства « ОСОБА_2 » для вирішення питання про застосування заходів громадського впливу, провадження у справі закрито.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечив. Пояснив, що 19 червня 2021 року жодним транспортним засобом не керував. Цього дня в обідню пору доби знаходився вдома у селі Хмелів по вулиці Центральна, 38, де на подвір`ї ремонтував трактор ЮМЗ-6, р.н. НОМЕР_1 , який взагалі рухатися самостійно не міг, оскільки був технічно несправним. Близько 12 години 20 хвилин до нього на подвір`я заїхав автомобіль патрульної поліції, а поліцейські, що знаходились у ньому, безпідставно звинуватили його у керуванні трактором в стані алкогольного сп`яніння, вимагали пройти тест за допомогою приладу «Драгер». Пояснював поліцейським, що трактором не керував, оскільки той технічно несправний, вимагав у них пред`явити йому докази керування. Поліцейські проігнорували пояснення та докази керування не пред`явили. Зважаючи на свавілля поліцейських, відмовився проходити огляд на стан сп`яніння. Вказав, що свідками даної події були його родичі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які в цей час знаходились вдома і зможуть підтвердити його правоту.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали, що долучені до нього, суд дійшов висновку про підставність доводів ОСОБА_1 та необхідність закриття провадження у справі.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи вимагає від уповноваженого органу (посадової особи) насамперед повного дослідження доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні (ст. 251 КУпАП), здійснити всебічну й неупереджену оцінку цих доказів (ст. 252 КУпАП), встановити наявність обставин, що пом`якшують (ст. 34 КУпАП) чи обтяжують (ст. 35 КУпАП) відповідальність, з`ясувати чи здійснюється провадження в межах строків накладення адміністративного стягнення (ст.38 КУпАП), з`ясувати чи заподіяно майнову шкоду вчиненим правопорушенням, чи є можливість передати матеріали справи на розгляд громадських організацій чи звільнити від відповідальності через малозначність правопорушення (статті 21, 22 КУпАП).

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення у трьох формах:

1. керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,

2. передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,

3. відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підставі ч.2 ст.130 КУпАП, відповідальності підлягає особа, яка вчинила повторно протягом року будь-яке із порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо ОСОБА_1 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт керування транспортним засобом є обов`язковим елементом складу даного правопорушення, а тому у процесі доказування його встановлення є обов`язковим.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення за протоколом серії ДПР18 № 218948 від 19 червня 2021 року, складеного щодо ОСОБА_1 не містять жодного доказу керування ним 19 червня 2021 року трактором ЮМЗ-6, р.н. НОМЕР_1 .

Опитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю підтвердили пояснення ОСОБА_1 , вказали, що 19 червня 2021 року трактор знаходився на подвір`ї за місцем їх проживання у технічно несправному стані, а ОСОБА_1 в цей час проводив його ремонт та виїжджати нікуди не міг. Бачили як на подвір`я приїхали поліцейські, були учасниками оформлення ними протоколу за ст.130 КУпАП. Вказали, що ОСОБА_1 при цьому заперечував факт керування трактором, вимагав у поліцейських пред`явлення доказів даних обставин. Доводи ОСОБА_1 були проігноровані поліцейським, який склав щодо нього протокол.

До матеріалів справи долучено оптичний носій інформації на якому міститься відеофіксація з нагрудних камер поліцейських.

Оглядом вказаного відеозапису в судовому засіданні встановлено, що ним не зафіксовані обставин керування ОСОБА_1 трактором ЮМЗ-6, р.н. НОМЕР_1 .

Запис розпочинається о 12 годині 20 хвилин 19 червня 2021 року на подвір`ї ОСОБА_1 , де він знаходився поруч із трактором. Оглядом відеозапису встановлено звинувачення ОСОБА_1 поліцейськими у керуванні транспортним засобом та спробі втекти від переслідування поліцією. При цьому очевидним є те, що ОСОБА_1 на місці заперечував факт керування, вимагав докази такого керування у поліцейських, на що отримав відмову. Записом задокументовано факт складення щодо ОСОБА_1 протоколу за ч.2 ст.130 КУпАП, підписувати який він також відмовився через незгоду з ним. При цьому відеозаписом також зафіксовано, що очевидцями даної події були ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неодноразово викликались в судове засідання для надання пояснень з метою встановлення доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, проте до суду з невстановлених причин не з`явились, інших доказів до суду не подали.

Матеріали справи, крім означеного вище відеозапису, інших доказів правопорушення не містять.

Відповідно до ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положення ч.2 ст.7 КУпАП вказують на те, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

В силу презумпції невинуватості, закріпленої ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях.

За таких умов сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, який до цього ж не був підписаний ОСОБА_1 , не може бути беззаперечним доказом його вини в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, закріплених у процесі належними та допустимими доказами.

З огляду на зазначене суд констатує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містять жодного доказу керування ним транспортним засобом 19 червня 2021 року, що виключає його відповідальність за ст.130 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Будь-яких належних та об`єктивних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення поліцейськими до протоколу долучено не було та в судових засіданнях не представлено.

Відтак, розглядом справи в суді встановлено, що обставини, які були викладені у протоколі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності не знайшли свого підтвердження та не доводяться жодним належним та допустимим доказом.

За встановлених обставин, оскільки матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, вважаю, що провадження у справі, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9, 247, 251, 252, 266, 280, 283-285, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти діб з дня її винесення.

Суддя (підпис).

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер