Справа №705/1626/21
3-в/705/12/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., розглянувши заяву адвоката Ткаченка Михайла Олександровича про перегляд постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.07.2021 у справі про адміністративне правопорушення за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

25.08.2021 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшла заява адвоката Ткаченка М.О. про перегляд рішення у справі № 705/1626/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із нововиявленими обставинами.

Нововиявленими обставинами адвокат Ткаченко М.О. зазначає: огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 7510», який не пройшов належним чином повірку та калібрування, що передбачено чинним законодавством України; під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та складання протоколу були відсутні свідки; у протоколі про адміністративне правопорушення відсутній запис про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

У статті 2 КУпАП зазначено, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Право на перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами не врегульовано Кодексом України про адміністративні правопорушення, як і не передбачено положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення прямої заборони перегляду постанов за нововиявленими обставинами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини провадження у справах про адміністративне правопорушення вважається кримінальним у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 у справі «Швидка проти України»).

З огляду на викладене та беручи до уваги норми прямої дії Конституції України, положення національного законодавства, а також міжнародно-правові договори та рішення Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, вважаю, що реалізація права на судовий захист шляхом подання заяви про перегляд рішення у даній справі підлягає регулюванню за аналогією закону.

Оскільки провадження у справах про адміністративне правопорушення вважається кримінальним, до нього застосовуються норми Кримінального процесуального кодексу України, які передбачають перегляд рішення за нововиявленими обставинами та містять перелік даних обставин.

Відповідно до ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Згідно зі ст. 460 КПК України учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

У ст. 463 КПК України зазначено, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.

У судовому засіданні адвокат Ткаченко М.О. підтримав подану до суду заяву та вважав, що вказані у ній обставини доводять неправильність рішення суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Вирішуючи заяву адвоката Ткаченка М.О. по суті, суд виходить з такого.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.07.2021 у справі № 705/1626/21 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП і призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір у розмірі 454 грн на користь держави.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 04.04.2021 о 20 год. 40 хв. у с. Сушківці Уманського району керував автомобілем «Dodge Journey», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510, прилад ARLM - 0439», показник 0,98 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 06.08.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.07.2021 залишено без змін.

Закон містить вичерпний перелік обставин, які визнаються нововиявленими. Відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

3) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;

4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Зі змісту заяви адвоката Ткаченка М.О. вбачається, що останній просить визнати існування нововиявлених обставин, передбачених п. 4 ст. 459 КПК України.

Зокрема, в якості основних аргументів на підтвердження існування нововиявлених обставин заявник вказує на те, що, постановляючи рішення щодо ОСОБА_1 , суд не врахував, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 7510», який не пройшов належним чином повірку та калібрування, що передбачено чинним законодавством України; що під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та складання протоколу були відсутні свідки; що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Проаналізувавши наведені заявником доводи та норми законодавства, що регулюють подібні відносини, суд дійшов висновку, що вказані адвокатом Ткаченком М.О. обставини не можна вважати нововиявленими в контексті п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК України, тобто такими, які існували на час розгляду справи і не були відомі суду та які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність остаточного рішення суду, що належить переглянути.

Заявник не навів обґрунтованих доводів про те, що вказані ним обставини є нововиявленими обставинами, оскільки були досліджені при розгляді справи судами першої та апеляційної інстанцій, відтак суд розцінює аргументи адвоката Ткаченка М.О. як такі, що спрямовані на нове дослідження та оцінку доказів.

Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, у справах «Шабельник проти України», «Півень проти України», «Трегубенко проти України», «Науменко проти України» та «Бакай та інші проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, також вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів. Правова певність передбачає дотримання принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип полягає у тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повноваження суддів вищої ланки переглядати рішення повинні використовуватися для виправлення судових рішень, помилок у здійсненні правосуддя, а не замінити рішення.

Також в пункті 52 рішення ЄСПЛ «Рябих проти Росії» вказано, що правова визначеність передбачає повагу до принципу остаточності судових рішень. Цей принцип полягає в тому, що жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного і зобов`язуючого судового рішення, в цілях проведення повторного розгляду і винесення нового рішення по справі. Перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами не може розглядатися як замаскована апеляція, а є лише простою можливістю існування двох поглядів на проблемні питання, і не може бути підставою для повторного розгляду кримінального провадження.

Також слід зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 (М 3236/03) у справі «Пономарьов проти України» жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її рішення.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви адвоката Ткаченка М.О. про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.07.2021 у справі № 705/1626/21, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 2 КУпАП, ст. ст. 459-464 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Ткаченка Михайла Олександровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 13.07.2021 за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Єщенко