П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 526/173/21

Номер провадження 3-зв/530/3/21

13.09.2021 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Должко С.Р., за участю секретаря - Пилипенка Є.С. розглянувши в судовому засіданні в залі суду міста Зіньків Полтавської області, заяву ОСОБА_1 про відвід судді Киричок С.А. під час розгляду справи № 526/171/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З Полтавського Апеляційного суду до Зіньківського районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Киричка С.А. для розгляду.

У провадженні судді Гадяцького районного суду Полтавської області Киричка С.А. перебуває справа № 526/173/21 та № 526/171/21 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

22.04.2021 року особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, подано заяву про відвід судді Киричка С.А. В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що суддею Гадяцького районного суду Полтавської області Киричок С.А. розглядається справа про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст 44-3 КУпАП. Захисником ОСОБА_1 є адвокат Сергієнко С.І.. Його рідна сестра ОСОБА_2 перебуває на посаді судді Гадяцького районного суду Полтавської області і в даний час виконує обов`язки голови Гадяцького районного суду Полтавської області. Між суддею Киричок С.А. та в.о. голови Гадяцького районного суду Полтавської області Тищенко Л.І., які тривалий час працюють в одному колективі склалися певні як ділові так і комунікативні стосунки. Крім цього суддя Киричок С.А. працює в одному колективі з суддею Максименко Л.М., яка є дружиною ОСОБА_3 на підставі заяви якого щодо ОСОБА_1 було складено протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, а тому виникають сумніви в упередженості судді Киричка С.А.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Сергієнко В.І. не з`явились, в матеріалах справи мається заява адвоката Сергієнка В.І про розгляд заяви про відвід судді Гадяцького районного суду Полтавської обалсті Киричка С.А. без його участі та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Суддя Киричок С.А. у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив.

Суд, вивчивши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Гадяцького районного суду Полтавської області Киричок С.А. під час розгляду справи № 526/171/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Оскільки положення діючого КУпАП не регулюють порядок вирішення питань про відводи та самовідводи, виникла необхідність у застосуванні принципу аналогії найбільш близької галузі права кримінального процесуального права при вирішенні даного питання.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Разом з тим, право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в спірних питаннях, або які не врегульовані національним законодавством, суди застосовують міжнародні договори, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Крім того, Рада суддів України пунктом 4 рішення №34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Норми Кримінального процесуального кодексу України передбачають підстави за яких може бути заявлено відвід судді, який бере участь у кримінальному провадженні, а тому в даному випадку слід застосовувати аналогію права та застосувати норми КПК України.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно п. 3, 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участі у кримінальному провадженні, якщо він особисто заінтересований в результатах провадження, а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Частиною першою статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Так, Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. ст.1,8,9 КПК, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» є джерелом права для України, в своєму рішенні у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (заява №33949/02) зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38) (п. 49).

Стосовно об`єктивного критерію в цьому ж рішенні Суд зазначив, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45) (п. 53).

Таким чином, на думку Європейського суду з прав людини, наявність об`єктивно обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді, навіть без наявності ознак, які б вказували на прояв особистої упередженості з боку судді, все одно свідчить про недодержання судом принципу безсторонності за об`єктивним критерієм та призводить до порушення п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення. Інститут відводу має важливе значення для реалізації демократичних принципів цивільного процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення спору. Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищими інстанціями.

Враховуючи вищевикладене, та з метою запобігання сумнівів у об`єктивності та неупередженості судді Киричок С.А. під час розгляду справи № 526/171/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд вважає за необхідне дану заяву про відвід задовольнити.

Керуючись ст.283 КУпАП, ст.75 КПК України, ст.2, 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Киричок С.А. під час розгляду справи № 526/171/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення- задовольнити.

Відвести суддю Гадяцького районного суду Полтавської області Киричок С.А. від розгляду справи № 526/171/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Здійснити повторний автоматизований розподіл справи між суддями Гадяцького районного суду Полтавської області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області С.Р. Должко