ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Русєвої А.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Романюка П.С.

представника потерпілого адвоката Косова О.В.

законного представника потерпілого ОСОБА_1

захисника Прокопішеної К.В.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 27.08.2021 року серії ВАБ 747836, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08.08.2021 року о 10:30 год. знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Сегедська, 10, висловлювався словами нецензурної лайки та погрожував фізичною розправою відносно неповнолітнього, чим вчинив дрібне хуліганство, за що передбачена відповідальність за ст.173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину не визнав, та зазначив, що того дня він керуючи автомобілем рухався по вул. Генуезька, водій мопеду, здійснив обгін з порушенням Правил дорожнього руху, чим створив аварійну ситуацію на дорозі, у зв`язку з чим ОСОБА_2 зробив зауваження водію мопеду. Далі ОСОБА_2 продовжив рух на вул. Сегетська, де виходячи з магазину зустрів водія мопеду, який в той момент фотографував номерний знак та автомобіль ОСОБА_2 , через що він зробив йому зауваження, та між ними почався конфлікт, внаслідок чого водій мопеду ОСОБА_3 розпилив перцовий балон в очі ОСОБА_2 .

В судовому засіданні законний представник потерпілого ОСОБА_1 пояснила суду, що зі слів сина їй стало відомо, у нього стався конфлікт з притягуваним на дорозі, в наслідок якого у неповнолітнього ОСОБА_3 була травмована рука та він викликав поліцію та карету швидкої допомоги.

В судовому засіданні захисник Прокопішена К.В. в інтересах ОСОБА_2 заявила клопотання, яке було підтримано притягуваним, про закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, що було підтримано самим ОСОБА_2 .

Суд, заслухавши сторони у справі, дослідив матеріали справи, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Тобто, об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а тож підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного правопорушення є місце його вчинення, а саме громадське місце.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства, є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підставі пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, доданих до нього доказів, судом відзначається, що 08.08.2021 року перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Сегедська, 10, спочатку на дорозі по вул. Генуезька між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відбувся конфлікт на основі недотримання правил дорожнього руху, потім через непорозуміння, яке, як вбачається з копії письмових пояснень потерпілого, він подумав, що ОСОБА_2 його переслідував, конфлікт між вказаними особами продовжився.

Надаючи оцінку впливу поведінки ОСОБА_2 на суспільне життя оточуючих, їх нормальні умови життєдіяльності, суд виходить з того, що хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші об`єкти захисту. Особливість мотиву хуліганства (явна неповага до суспільства) полягає у причинній зумовленості. Спонукання вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони здебільшого позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), протиставити себе іншим чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і установлених у суспільстві правил поведінки.

У контексті зазначеного слід послатися й на роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство», в яких зазначено, що суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише у тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не заперечував, що виражався словами нецензурної лайки, але зазначив, що така лайка мала місце у процесі конфлікту з неповнолітнім ОСОБА_3 , та була спровокована поведінкою останнього, який дістав перцовий балончик та направив його на притягуваного, а потім і застосував його.

За таких обставин, суд приходить однозначного висновку, що об`єктивна та суб`єктивна сторони дрібного хуліганства в діях притягуваного відсутні, оскільки встановлено, що конфлікт між його учасниками виник на підставі неприязних відносин через недотримання правил дорожнього руху, а потім біля магазину, що не було спростовано у судовому засіданні.

В судовому засіданні були досліджені відеозаписи, долучені до матеріалів провадження та надані учасниками судового провадження, з яких вбачається, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відбувається обопільний конфлікт. При цьому, переглядом відеозаписів встановлено, що з боку ОСОБА_2 дійсно має місце нецензурна лайка, однак вона спрямована на адресу ОСОБА_3 і, будь-які особи поруч відсутні, що також виключає твердження про те, що дії ОСОБА_2 були направлені саме на порушення громадського порядку, його мотив протиставити себе суспільству та відповідним правилам поведінки.

Таким чином, обставини викладені у протоколі, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, оскільки матеріали справи свідчать лише про те, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виник обопільний конфлікт, вони не містять доказів мотивів явної неповаги до суспільства на підтвердження вчинення ОСОБА_2 дрібного хуліганства.

З урахуванням встановлених судом обставин справи, що розглядається, судом не приймаються до уваги надані представником потерпілого адвокатом Косовим О.В. письмові докази, оскільки вони не спростовують позицію сторони захисту, встановлених обставин та висновків суду.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого 173 КУпАП, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Таким чином, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 62 Конституції України визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до однозначного висновку що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, у зв`язку із чим ОСОБА_2 не підлягає адміністративній відповідальності за ст.173 КУпАП і, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

З урахуванням закриття судом провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, клопотання захисника Прокопішеної К.В. про закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

В задоволенні клопотання захисника Прокопішеної К.В. в інтересах ОСОБА_2 про закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП відмовити.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.173 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови проголошено о 16:00 год. 06 грудня 2021 року, в залі судового засідання Приморського районного суду м. Одеси №106.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

Єдиний унікальний номер справи: №522/17675/21

Номер провадження №3/522/14318/21

Головуючий суддя Русєва А.С.