Справа № 357/8712/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.08.2021 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О. О. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП: у справі відсутній, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 524999 від 12.07.2021 року, 12.07.2021 року о 14 год. 20 хв. по вул. Шевченка, 4 в м. Біла Церква, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей не реагують на світло, неприродня блідість обличчя, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі під час безперервної відеозйомки на нагрудну бодікамеру SN 001902 категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив суду, що 12.07.2021 року він дійсно керував вказаним транспортним засобом, однак це було набагато раніше, після чого вказаний транспортний засіб він припаркував, оскільки він мав технічну несправність, та потребував ремонту, так як в замку запалювання зламався та застряг ключ. Тому він пішов пішки по своїх справах та мав намір потім придбати необхідні запчастини для ремонту зазначеного транспортного засобу. Близько 14 години коли він йшов біля магазину «Буквоїд» по вул. Гагаріна, 9 до нього підійшли працівники поліції та повідомили, що транспортний засіб яким він до цього керував самовільно з`їхав з місця для парковки на проїжджу частину дороги, тому йому необхідно їхати з ними до його транспортного засобу на що він погодився та поїхав з ними. Приїхавши до його транспортного засобу він побачив, що його автомобіль самовільно з`їхав з місця для парковки та з працівниками поліції вони його відштовхали на місце парковики. Після цього працівники поліції повідомили йому, що він керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння та почали запитувати чи поїде він в лікарню для визначення стану наркотичного сп`яніння чи він відмовляється, однак повідомили, що якщо він вживав раніше наркотичні речовини протягом останніх 14 днів то в лікарні це покажуть результати аналізів. ОСОБА_1 зазначив, що він періодично вживає наркотичні засоби, у зв`язку із чим проходив лікування, тому він повідомив працівникам поліції, що оскільки він є наркозалежною особою та періодично вживає наркотичні речовини, а оскільки зі слів працівників поліції, якщо він вживав наркотичні речовини протягом останніх 14 днів, то йому немає сенсу їхати до медичного закладу для визначення стану наркотичного сп`яніння, оскільки хоча цього дня він і не вживав наркотичних речовин, проте були випадки коли протягом останніх 14 днів він їх вживав, після чого працівники поліції склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши докази, що містяться в справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 524999 від 12.07.2021 року, письмові пояснення ОСОБА_2 від 12.07.2021 року, направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.07.2021 року, рапорт працівника поліції Бобраніцького В., відеозапис з нагрудної камери поліцейського, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП виходячи з наступного.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляд визначається Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).

Суд зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом 12.07.2021 року о 14 год. 20 хв. по вул. Шевченка, 4 в м. Біла Церква, однак в судовому засіданні встановлено, що зазначені у протоколі обставини не відповідають дійсності та суперечать матеріалам справи. Зокрема з наданих ОСОБА_1 суду пояснень та відеозапису з нагрудної камери поліцейського, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що о 12.07.2021 року о 14 год. 20 хв. ОСОБА_1 в дійсності не керував транспортним засобом, оскільки з переглянутого відеозапису вбачається, що 12.07.2021 року о 14 год. 14 хв. ОСОБА_1 йшов пішки та був зупинений працівниками поліції біля магазину «Буквоїд» за адресою: м. Біла Церква, вул. Гагаріна, 9, після чого був доставлений працівниками поліції до транспортного засобу, який знаходився за адресою: м. Біла Церква, вул. Шевченка, 4. Будь-яких інших доказів на підтвердження обставини керування ОСОБА_1 у вказані у протоколі дату та час в матеріалах справи відсутні. Фактично судом встановлено, що 12.07.2021 року о 14 год. 20 хв. ОСОБА_1 не керував будь-якими транспортними засобами, що суперечить диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу, що під час направлення ОСОБА_1 на огляд на стан наркотичного сп`яніння та складення протоку про адміністративне правопорушення відбулись з порушеннями приписів Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 та вимог ст. 266 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 невірно було роз`яснено причини необхідності проходження огляду на стан сп`яніння та порядок проходження такого огляду, також з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції встановлено, що працівник поліції повідомляє, що вказаний огляд на стан наркотичного сп`яніння необхідно буде пройти в м. Києві, проте до матеріалів справи було долучено направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Білоцерківської МЛ №4. Також судом встановлено, що з наданих відеозаписів не вбачається беззаперечної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім цього на відеозаписі відображається салон службового автомобіля під час якого ведеться спілкування двох осіб, самих осіб не видно на зазначеному відеозаписі, під час якого нібито працівником поліції пропонується ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння після чого останній повідомляє, що оскільки хоча цього дня він і не вживав наркотичних речовин, проте були випадки коли протягом останніх 14 днів він їх вживав. Суд критично ставиться до зазначених відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, оскільки з вказаних відеозаписів неможливо ідентифікувати осіб між якими ведеться розмова, зокрема обличчя.

Також суд зазначає, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення було порушено вимоги п. 8 Порядку, оскільки вказаний протокол відносно ОСОБА_1 було складено за відсутності двох свідків.

Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «АЛЛЕНЕ де Рібермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення, тому провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130, підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 розпочате за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО. О. Гребінь