Справа №345/3650/21
Провадження № 3/345/998/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2021 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Калуського HВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює, громадянин України, РНОКПП не присвоювався, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

На розгляд до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 244521 від 15.08.2021, в якому зазначено, що ОСОБА_1 15.08.2021 р. о 02 год. 10 хв. вм. Калуш, по вул. Тихого, 10керував транспортним засобом марки «SeatToledo» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушена вимова, від проходження медичного огляду в установленому законом порядку на визначення стану алкогольного сп`яніння, а також за допомогою приладу Драгер на місці зупинки відмовився.Своїми ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5ПДР.

ОСОБА_1 прибув в судове засідання і йому була вручена пам`ятка про права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 не визнав вини у вчиненні адмінправопорушення, яке йому інкримінується.

Він не заперечив, що в ніч з 14 на 15 серпня 2021 р. керував автомобілем і його зупинили працівники поліції. Вони безпідставно запідозрили, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння і наполегливо пропонували продувати прилад Драгер на місці зупинки автомобіля. Але не маючи довіри до працівників поліції він не бажав цього робити. Поліцейські не пропонували йому їхати в медичний заклад для проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Зазначив, що він дійсно не бажав розписуватись в протоколі про адмінправопорушення, оскільки поліцейські не роз`яснили йому його права.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол, дослідивши протокол та додані до нього матеріали (в т.ч. відеозаписи), приходжу до наступних висновків.

У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на визначення стану сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП. Згідно приписів цієї статті огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічний порядок відображено і в Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Отже, згідно вказаної норми закону, водій транспортного засобу має право вибору де проходити огляд на стан сп`яніння. В свою чергу поліцейські повинні спершу запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки із використанням спеціальних технічних засобів, а у випадку не бажання проходити такий огляд, або незгоди з його результатами повинні запропонувати пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

ОСОБА_1 в судовому засідання не оспорював той факт, що 15.08.2021 р. в темну пору доби він кермував транспортним засобом і що не бажав проходити огляд на виявлення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру «Драгер». Однак, він категорично заперечив, що працівники поліції пропонували йому як альтернативу пройти відповідний огляд в закладі охорони здоров`я.

Матеріали справи про адмінправопорушення також не містять переконливих доказів того, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

З відеозапису, який наявний на долученому до протоколу диску (а.с. 5), вбачається, що працівник поліції пропонує ОСОБА_1 проходити огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Драгер», на що ОСОБА_1 не погоджується. Проте, працівник поліції не пропонує водію пройти відповідний огляд в закладі охорони здоров`я. Навпаки, після пропозиції продути алкотестер на місці зупинки і відповідної відмови водія, працівники поліції дослівно говорять наступне «Все, добре. Достатньо. Достатньо.»

Щодо протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1), то в ньому не зазначені свідки, які б могли підтвердити, що ОСОБА_1 відмовлявся чи ухилявся від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку. Окрім того, протокол серії ААБ № 244521 від 15.08.2021 р. не містить підпису поліцейського, який його складав, що ставить під сумнів всю інформацію, викладену в цьому протоколі.

Щодо акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2), то такий документ фіксує ознаки сп`яніння, які на думку поліцейського були наявні у водія і підтверджує лише те, що водію пропонували пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки.

Щодо направлення на огляд водія в заклад охорони здоров`я (а.с. 3), то суд зауважує, що він не містить не лише підпису особи, відносно якої складалось таке направлення, але й не містить підпису та будь яких даних посадової особи, яка оформляла таке направлення. Така обставини ставить під сумнів правдивість інформації, яка викладена в цьому направленні.

Без інших безсумнівних та об`єктивних доказів ці документи не підтверджують виконання поліцейськими в повній мірі вимог ст. 266 КУпАП щодо порядку проходження водієм огляду на визначення стану сп`яніння.

Окрім того, слід зауважити, що на відеозаписі чітко чути, що з ОСОБА_1 спілкувався працівник поліції чоловічої статі. Він встановлював особу водія і пропонував водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Проте, протокол про адмінправопорушення і додані до нього матеріали складені та оформлені інспектором СРПП Дарвай Юлією Іванівною. В той же час, жоден з документів, який наявний в матеріалах справи, не містить підпису цього працівника поліції. Тільки на копії свідоцтва про повірку (а.с. 4) наявний підпис якоїсь особи, проте, не зазначено ні посади, ні особистих даних цієї особи.

Також суд окремо звертає увагу на ту обставину, на долученому до протоколу диску наявні три файли з назвами «Брюс (1)», «Брюс (2)», «Брюс (3)». Проте, файл з назвою «Брюс (2)» об`ємом 11509 КБ не відкривається через жоден з доступних відео програвачів.

Обов`язок щодо належного складання та оформлення як самого протоколу про адміправопорушення, так і доданих до нього матеріалів, лежить на посадових особах, уповноважених на складання протоколу і не може бути перекладений на суд.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним.

Саме по собі небажання водія проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів, без подальшої пропозиції з боку поліцейських пройти відповідний огляд в медичному закладі, не містить складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Таким чином, додані до протоколу докази не підтверджують зазначених в протоколі даних про те, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме і на місці зупинки транспортного засобу, і в закладі охорони здоров`я.

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх, допустимих і переконливих доказів того, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, то, вважаю, що ОСОБА_1 не порушував вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху і в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Тому провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 130, 247, 266, 283-287 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя