Справа № 548/1848/21
П О С Т А Н О В А Провадження №3/548/368/21

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.08.2021 року м.Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Миркушіна Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в Полтавській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 за ст.ст.124, 122-4,130 ч.4 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

09.08.2021 року о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_1 в м.Хорол Лубенськогорайону Полтавської області по вул. Молодіжна керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2102 державний номерний знак НОМЕР_2 рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності маневру та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Chevrolet Lacettiдержавний номерний знак НОМЕР_3 внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п.10.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ст. 124 КУпАП.

Крім цього, 09.08.2021 року о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_1 в м.Хорол Лубенськогорайону Полтавської області по вул. Молодіжна керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2102 державний номерний знак НОМЕР_2 будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п.п.2.10а ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ст. 122-4 КУпАП.

Крім цього, 09.08.2021 року о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_1 в м.Хорол Лубенськогорайону Полтавської області по вул. Молодіжна керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2102 державний номерний знак НОМЕР_2 скоїв дорожньо-транспортну пригоду, після чого вживав алкогольні напої пиво, від освідування на місці за допомогою газоаналізатора алкотестер «Драгер» тамедичного огляду в Хорольській МЛ на предмет вживання алкогольних напоїв відмовився, чим порушив п.2.10є ПДР України за що передбачена відповідальність ст.130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З урахуванням встановлених обставин та у відповідності до ч.2 ст. 36 КУпАП справи про адміністративне правопорушення № 548/1849/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, №548/1846/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, №548/1848/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.4 КУпАП слід об`єднати в справу про адміністративне правопорушення №548/1848/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4, 130 ч.4 КУпАП для спільного розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 124, 122-4, 130 ч.4 КУпАП визнав та просив застосувати до нього стягнення у виді адміністративний арешту з застосуванням ст.69 КК України строком на 7 діб.

Факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення, схемою ДТП та письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.4 ст. 34 КУпАП законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Пом`якшуючими відповідальність обставинами відповідно до ст. 34 КУпАП вважаю повне визнання вини, щире розкаяння винного, вчинення правопорушення вперше.

Обтяжуючих відповідальність обставин відповідно до ст. 35 КУпАП не встановлено.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги законодавства при розгляді справи виконано.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушеннь, передбачених ст.ст. 124, 122-4, 130 ч.4 КУпАП доведений сукупністю зібраних доказів.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 27 КУпАП передбачено, що штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Аналіз вказаних статей Кодексу України про адміністративні правопорушення свідчить про те, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Однак, при розгляді справ про адміністративні правопорушення відсутній визначений Законом механізм, який би дозволяв накладати стягнення за вчинені адміністративні правопорушення нижче визначеної санкцією відповідної статті Кодексу або замінювати стягнення на інше, а тому, при розгляді даної справи слід застосувати аналогію права.

Так згідно ст.69 КК України за фактично аналогічних умов, а саме за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу (ч. 1 ст. 69 КК України).

Тобто, законодавець надав суду можливість призначати менше покарання навіть за вчинений злочин за наявності окремих обставин, а за вчинення адміністративного правопорушення такого механізму не перебачив.

Суд звертає увагу, що стягнення, яке визначено ч. 4 ст. 130 КУпАП як безальтернативне покарання фактично є навіть більшим, ніж за злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, і за відсутності норми, яка дозволяла б призначати стягнення менше ніж передбачено санкцією відповідної статті або замінити його на інше, неможливо у повній мірі реалізувати положення ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Тому накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн. або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки на особу, яка повністю визнала вину, щиро розкаялася, вчинила правопорушення вперше, а також є учасником бойових дій, має на утриманні малолітню дитину не сприятиме її вихованню та виправленню. Таке покарання виглядає надмірним у відношенні ОСОБА_1 з огляду на його майновий та сімейний стан.

Згідно приписів статей 1, 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Так, згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Чинна редакція ч. 4 ст.130 КУпАП встановлює безальтернативний штраф у розмірі 34 000 грн., що значно перевищує мінімальний розмір штрафу, який сьогодні може бути призначений за вчинення злочину 510 грн. (ст.53 КК України). У зв`язку з цим Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» в розумінні норм Конвенції.

У рішенні від № 15-рп/2004 від 2 листопада 2004 року у справі про призначення судом більш м`якого покарання Конституційний Суд України визнав неконституційним положення ч.1 ст. 69 КК України в частині, яка унеможливлює призначення особам, які вчинили злочини невеликої тяжкості, більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. При цьому, Конституційний Суд України зазначив, що встановлення законодавцем недиференційованого покарання та неможливість його зниження не дозволяє застосовувати покарання до осіб, які вчинили злочини невеликої тяжкості, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, розміру заподіяних збитків, форми вини і мотивів злочину, майнового стану підсудного та інших істотних обставин, що є порушенням принципу справедливості покарання, його індивідуалізації та домірності».

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що для досягнення визначеної в ст.23 КУпАП мети адміністративного стягнення (виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами) з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, майнового стану ОСОБА_1 , наявних обставин, необхідним і достатнім буде накладення більш м`якого адміністративного стягнення, ніж передбачено ч.4 ст.130 КУпАП, а саме у вигляді адміністративного арешту на строк 7 діб з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки, що передбачено санкцією ч.4 ст.130 КУпАП.

При цьому, враховуючи положення ч.4 ст.130 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення застосовує до винної особи разом із адміністративним арештом позбавлення права керування транспортними засобами, що також визначене законодавцем як безальтернативне у санкції ч.4 ст.130 КУпАП.

Крім того, відповідно дост. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 454 грн.

За таких обставин, виходячи з викладеного, беручи до уваги характер правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та з урахуванням усіх обставин та керуючись ст.ст. 283, 284, 124, 122-4, 130 ч.4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справу про адміністративне правопорушення № 548/1849/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, №548/1846/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, №548/1848/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.4 КУпАП і присвоїти об`єднаній справі № 548/1848/21 провадження №3/548/368/21.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених ст.ст. 124, 122-4, 130 ч.4 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 7 (сім) діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Час відбуття покарання рахувати з моменту затримання.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір за ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 454 грн. на рахунок: (Отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова виконується негайно.

Виконання постанови покласти на ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області.

Про виконання постанови повідомити Хорольський районний суд.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н.С.Миркушіна