Справа № 450/2960/20 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 33/811/176/21 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

з участю особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2020 року,

встановив :

Постановою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,-

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в доход держави 420,40 гривень судового збору.

Згідно постанови ОСОБА_1 визнано винною у тому, що 18 серпня 2020 року о 14 год. 55 хв. у магазині «Продукти» по вул. Козацька, буд. 2, в м. Пустомити Львівської області ОСОБА_1 , будучи відповідальною особою, не забезпечила наявність антисептичних засобів для відвідувачів та продавця, чим порушила вимоги постанови КМ України № 641 від 22 липня 2020 року та вимоги постанови № 17 головного державного санітарного лікаря України і вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

На дану постанову судді Самардак Т.І. подала апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної постанови та скасувати постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності і закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вона у судовому засіданні не була і копію постанови поштовим зв`язком не отримувала, а особисто до суду звернулась із заявою про видачу копії даної постанови, яку отримала 28.01.2021. Зазначає, що у матеріалах справи є зареєстрована телефонограма від 11.09.2020, однак зміст повідомлення їй не був зрозумілий, оскільки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення їй було відомо про накладення на неї стягнення у виді попередження.

Обґрунтовуючи свої вимоги про скасування вказаної постанови, ОСОБА_1 покликається на незаконність оскаржуваного судового рішення.

Заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. Вказує, що при розгляді справи не було у повній мірі виконано вимоги ст.ст. 245, 280 КУпАП. Звертає увагу на наявні у матеріалах справи її письмові пояснення, згідно з яких антисептик знаходився у приміщенні магазину, такий нею вливався у спеціальну колбу, і в цей момент у приміщення магазину увійшли працівники поліції та склали протокол.

Апелянт вказує, що диспозиція ст. 44-3 КУпАП, яка діяла на час розгляду справи, є бланкетною нормою, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, тощо. В оскаржуваній постанові зазначено, що вона порушила вимоги постанови КМ України № 641 від 22.07.2020. Проте, ні в постанові суду, ні в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано які саме пункти чи статті даної постанови КМ України вона порушила. При цьому, у зазначеній постанові КМ України № 641 не має норми, яка б забороняла здійснювати діяльність при наявності у торгівельному залі антисептичних засобів, які вона розлила в дрібніші колби. Крім цього, апелянт покликається на відсутність у матеріалах справи відомостей на підтвердження того, що саме вона є особою відповідальною за забезпечення антисептичними засобами магазин «Продукти».

Також в апеляційній скарзі звертає увагу на положення ст. 22 КУпАП, практику Європейського Суду та вказує, що стягнення за ст. 44-3 КУпАП більше як у тричі перевищує встановлений законом розмір мінімальної заробітної плати.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, проходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення була допущена неповнота з`ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення, а викладені в постанові судді висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Допущена судом першої інстанції неповнота з`ясування обставин усунута при розгляді справи апеляційним судом шляхом дослідження доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Разом з цим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважена вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, а саме порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми, передбачені актами законодавства, а також враховуючи особу ОСОБА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, ступінь вини, майновий стан, визнання факту порушення умов карантину, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, апеляційний суд приходить до висновку, що на підставі ст.22 КУпАП ОСОБА_1 необхідно звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за ст. 44-3 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 22, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2020 року, щодо ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за 44-3 КпАП України за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за 44-3 КУпАП закрити.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена