Справа № 278/1576/21
Номер провадження 3/278/1087/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 грудня 2021 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Мокрецький В.І. розглянувши матеріали за участю адвоката Бруцької Т.А., які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу, 21 травня 2021 року о 23 годині 15 хвилин ОСОБА_1 по автодорозі «М-06 Київ-Чоп» на 127 км керував автомобілем «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та у порушення п. 2.5 ПДР за присутності двох свідків, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, звернувся з письмовими пояснення, відповідно до яких за обставин, відображених у протоколі автомобілем не керував, а коли працівники поліції підійшли до нього, автомобіль перебував на узбіччі дороги, оскільки він перепочивав.

Представник ОСОБА_1 адвокат Бруцька Т.А. звернулась з клопотанням про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, наголошувала на відсутності належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 автомобілем за обставин, відображених у протоколі.

Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення з огляду на таке.

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 від 22.05.2021, у їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі, що стороною захисту і не оспорюється.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно абз. 1, 4 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись (згідно з Постановою Верховного Суду № 18 від 19.12.2008 року).

Проте, із відеозапису з нагрудної камери поліцейського, вбачається як працівники поліції лише фіксують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, проте відеозапис жодним чином не підтверджує того, що останній дійсно керував транспортним засобом, або ж що двигун автомобілю взагалі приводився ним у дію.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому суд вважає слушними правові висновки Верховного Суду, а саме те, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови (ВС/КАС № 216/5226/16-а від 18.07.2019).

Суд констатує, що відеозапис, наданий працівниками поліції, не містить відомостей про вчинення правопорушення, оскільки не містить даних про те, чи рухався автомобіль взагалі та, зокрема, чи керував ним ОСОБА_1 .

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у суду щодо винуватості особи після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості звинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до міжнародного принципу права «in dubio pro reo» (сумнів на користь обвинуваченого), який знайшов своє нормативне відображення у імперативних приписах ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, аналізуючи зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: