Номер провадження: 33/813/1489/21
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І.В
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду: Громік Р.Д.

за участю секретаря: Гарбуз В.О.,

за участі адвоката правопорушника: Деменчука Д.А.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнено в дохід держави судовий збір у розмірі 454 гривень,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 17.09.2021 року о 09 годині 35 хвилин, у м. Одесі по пров. Високий, напроти буд. 6, керував транспортним засобом «JAC HFC1020 K» д.н. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

За даним фактом 17 вересня 2021 року співробітниками поліції складено протокол серії ААБ №204061 про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнено в дохід держави судовий збір у розмірі 454 гривень.

На дану постанову адвокат Деменчук Д.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді та закрити адміністративне провадження у справі, посилаючись при цьому на порушення норм процесуального та матеріального права.

В доводах апеляційної скарги зазначено, що:

1)працівниками поліції не була встановлена особа адміністративного правопорушення;

2)свідки не вписані в протокол;

3)особі, яка підписувала протокол, не були роз`яснені його права, в тому числі його права на захист.

Вивчивши доводи поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справ, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №305061 від 17.09.2021р., згідно із яким встановлено те, що 17.09.2021 року о 09 годині 35 хвилин, у м. Одесі по пров. Високий, напроти буд. 6, керував транспортним засобом «JAC HFC1020 K» д.н. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (а.с. 1);

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи про адміністративне правопорушення (а.с. 3).

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, дійшов вірного висновку, що в діях ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, обставини правопорушення й вина правопорушника підтверджуються також зібраними в порядку ст. 251 КпАП України доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення та сукупністю досліджених матеріалів, доданих до вказаного протоколу.

Суд першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення вірно враховував: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки - автомобіля.

Враховуючи викладене, а також ступінь небезпеки, викликану тим, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції правильно вважав, що необхідним і достатнім адміністративним стягненням для правопорушника буде штраф з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Обставини що пом`якшують або обтяжують вчинене не встановлені.

При накладенні стягнення суд першої інстанції вірно врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Крім того, суд першої інстанції правильно зазначив, що згідно із ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу представника, що згідно зі змінами внесеними до КУпАП від 16.02.2021 року, час огляду водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, та лише в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Враховуючи, що у поліцейських була технічна можливість використання засобів відеозапису під час огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а тому свідки не залучались.

Згідно із ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Судом першої інстанції також правильно встановлено, що поліцейські УПП в Одеській області пропонували ОСОБА_1 провести огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, тобто приладу «Драгер», проте ОСОБА_1 відмовився, також, поліцейські УПП в Одеській області пропонували ОСОБА_2 провести огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров`я, проте водій відмовився, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери відео реєстратора Б/К 1406.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився 17.09.2021 року 09 годині 35 хвилин поліцейським УПП в Одеській області, проводився у відповідності до чинного законодавства, що підтверджує диск з відеозаписом з нагрудної камери відео реєстратора Б/К 1406, який було, у відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 305061 від 17.09.2021 року.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що апелянтом на підтвердження доводів, які зазначені у апеляційній скарзі, не надано жодного належного та допустимого доказу.

Щодо доводів апеляційної скарги, то суд апеляційної інстанції зазначає, що на відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 підтверджує свою особу, не заперечував факт керування автомобілем на запитання працівників поліції, а тому доводи в цій частині є неспроможними.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не роз`яснено його права, в тому числі його права на захист, спростовуються підписом у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення серії АББ №305061 від 17.09.2021р.

Таким чином, доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2021 року.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік