Справа № 559/2220/21
Провадження № 3/559/1049/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2021 року місто Дубно Рівненська область

Cуддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Дубенського РВП Головного управління Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , жительку АДРЕСА_1 , зареєстровану АДРЕСА_2 , не працюючу, інваліда І гр., за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, роз`яснивши ст. 268 КУпАП-

ВСТАНОВИВ:

Громадянка ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, починаючи з 18.03.2021 по теперішній час, не створено належних умов для проживання, виховання та розвитку дитини, помешкання перебуває в антисанітарному стані. ОСОБА_1 зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила обставини викладені у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №340509 від 10.09.2021(а.с.2) складено уповноваженою на такі дії особою Дубенського РВП ГУНП в Рівненської області у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом. Оскільки даний протокол ґрунтується на інших матеріалах справи, суд визнає його також належним доказом вини правопорушника у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Окрім того вина ОСОБА_1 підтверджується в повній мірі матеріалами справи, зокрема: повідомленням служби у справах дітей ВК Мирогощанської сільської ради №34/01-21 від 10.09.2021 з додатками(а.с.3-32), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.33).

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 1 ст. 184 КУпАП, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей тягне за собою тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

При обранні виду та розміру стягнення судом враховується відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення, їх наслідки, а також ступінь винності у їх вчиненні.

Враховуючи фактичні дані, обставини встановлені при розгляді справи, дані про особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, оцінивши докази, з метою здійснення заходів, спрямованих на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України, суд дійшов висновку про накладення на правопорушницю адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави.

Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААБ №815604 ОСОБА_3 є інвалідом першої Б групи (а.с.34), таким чином ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору як інвалід І групи.

Керуючись ч. 1 ст. 184, ст. ст. 283, 284, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , визнати виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та призначити їй адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Суддя Р.В.Ралець