Справа №461/8381/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 року м.Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.4 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №007104 від 01.10.2020 року, ОСОБА_1 23.07.2020 року о 15 год. 40 хв. в м.Львові по вул. І.Ранка,12 будучи посадовою особою, відповідальною за належне утримання вулично-дорожньої мережі, допустив випадання бруківки на проїзній частині, чим порушив правила , норми та стандарти утримання дороги ДСТУ 3587-97, що стало причиною ДТП, де проїжджаючи транспортний засіб OPEL VECTRA д.н.з. НОМЕР_1 , з під коліс якого вилетіла бруківка та потрапила в транспортний засіб DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Розгляд даного протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 неодноразово призначався до розгляду. Однак, у судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не з`явився.

Частиною 4 ст.140 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином, за цією статтею КУпАП, може бути притягнено до відповідальності службова або посадова особа, до кола повноважень та обов`язків якої входить дотримання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд та вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху або відновлення безпечних умов для руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п.1.5 Правил дорожнього руху України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях громадянина ОСОБА_1 складу вищенаведеного адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, з огляду на наступне.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, у результаті випаданням бруківки (мозаїки) на проїзну частину дороги по вул.Франка,12 у м.Львові, пошкоджено транспортний засіб DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_2 , що завдало матеріальних збитків.

Крім цього, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 являється начальником ВКГ Галицької РА Львівської міської ради.

До матеріалів справи долучено припис від 01.10.2020 року №997, рапорт, схема місця ДТП від 23.07.2020 року, акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, пояснення водія транспортного засобу Део Ланос.

При цьому в матеріалах справи відсутня посадова інструкція ОСОБА_1 .

Таким чино, з наданих суду матеріалів не вбачається, що ОСОБА_1 , як начальник ВКГ Галицької РА ЛМР, є відповідальною особою за дотримання правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, інших дорожніх споруд, оскільки жодних належних доказів цьому не надано.

Згідно п.3 ст.129 Конституції України,однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Дотримання цієї засади при здійсненні судочинства забезпечує прийняття неупередженого та об`єктивного судового рішення.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 цього ж Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст.62 Конституції України,особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і неможе бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина громадянина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП в ході розгляду справи є не доведеною.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на положення ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, беручи до уваги те, що будь-яких інших належних доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення не надано, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, а відтак провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.140, 245, 247, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 Кодексу України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Є. Радченко