Справа 362/4448/21
Провадження 3/362/1886/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2021 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Сухарева О.В., розглянувши справу про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого неофіційно, РНОКПП: НОМЕР_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Васильківського міськрайонного суду Київської області 25.08.2021 надійшли справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , які постановою суду від 25.08.2021 об`єднані в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав частково, пояснив, що 06.08.2021 випив пива, виникла необхідність поїхати в аптеку, тому він вимушений був сісти за кермо. У зв`язку з тим, що в нього не світився задній габарит, його було зупинено працівниками поліції, які вели себе з ним грубо, проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння не пропонували, тримали 1,5 години, потім знайшли свідків, копії протоколів не вручали. З приводу накладення заборони керувати транспортними засобами щодо нього йому було відомо. Просив строго його не карати та розстрочити виплату штрафу, оскільки через матеріальне становище та відсутність стабільного заробітку не має можливості виплатити всю суму штрафу одразу.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 06.08.2021 о 01 год. 30 хв. в Київській області, смт. Глеваха, вул. 6-а Лінія, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 , всупереч тимчасового обмеження у праві керування ним транспортними засобами, встановленого постановою державного виконавця від 10.05.2018 ВП № 44316557, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мовлення), але від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Судом досліджено наявні в справі письмові докази, а саме:

- протоколи про адміністративні правопорушення серії ДПР 18 № 119539 від 06.08.2021 та ОБ № 214386 від 06.08.2021, в яких вказана суть адміністративного правопорушення та кваліфікацію дій ОСОБА_1 ;

- письмові пояснення свідка ОСОБА_2 від 06.08.2021, згідно яких в його присутності водій ОСОБА_3 категорично відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, про що складено протокол, який він засвідчив своїм підписом;

- письмові пояснення свідка ОСОБА_4 від 06.08.2021, які аналогічні за змістом поясненням свідка ОСОБА_2 ;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, завірений підписами свідків, відповідно до якого огляд не проводився;

- направлення водія на огляд до медичного закладу;

- акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 06.08.2021;

- рапорт поліцейського від 06.08.2021 щодо подій, які викладено у протоколах про адміністративні правопорушення, що містить також вказівку на причини зупинки транспортного засобу;

- копію постанови державного виконавця від 10.05.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами у зв`язку із заборгованістю зі сплати аліментів;

- довідку про отримання посвідчення водія, відповідно до якої ОСОБА_1 посвідчення водія не видавалось;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, яка міститься на диску як додатку до протоколу, на якому чітко і послідовно вбачається зупинений транспортний засіб ВАЗ 2101, на водійському сидінні якого перебуває чоловік, котрий на вимогу працівників поліції відмовився пред`явити посвідчення водія, при цьому водієві було роз`яснено причину зупинки не працював задній габарит в темну пору доби; оформлення протоколів стосовно вказаного водія, яким виявився ОСОБА_1 , котрий в присутності двох свідків відповідно до вимог законодавства, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. При цьому з відеозапису вбачаються наявні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 . Зміст відеозапису повністю відповідає фактичним обставинам, викладеним у протоколах стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 266 ККУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Таким чином, враховуючи застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису, такий відеозапис є безперервним і можливим для відтворення, доданий до протоколу у встановленому законом порядку, тому суд визнає його належним і допустимим доказом у даній справі.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, сама відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складає об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення. Для її наявності підтвердження алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не потрібно.

Згідно пунктів 2,4,6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння, відповідно до п. 3 цієї інструкції, є порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп`яніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що поліцейським було дотримано норми вказаної Інструкції, в нього були наявні підстави вважати, що водій ОСОБА_1 як водій транспортного засобу, перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, але водій відмовився, що стало підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Пояснення ОСОБА_1 , що йому працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, спростовується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, де вбачається, що останній на запитання працівника поліції відповідає відмовою, оскільки не керував транспортним засобом, хоча в судовому засіданні при дачі пояснень та перегляді вказаного відеозапису підтвердив, що керував автомобілем ВАЗ 2101 НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, а також письмовими поясненнями свідків та направленням до Васильківської ЦРЛ для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тому суд, розцінює такі протиріччя в поясненнях ОСОБА_1 як намагання уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Враховуючи все вище зазначене, суд вважає, що своїми діями водій ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 119539, а саме - п. 2.5 ПДР України, і наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, яке зафіксоване протоколом серії ОБ № 214386, а саме керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З аналізу санкцій ст.ст 126, 130 КУпАП вбачається, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає більш серйозну адміністративну відповідальність, яка полягає в накладенні штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік і на інших осіб у накладенні штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тобто, санкція ч. 1 ст.130 КУпАП є безальтернативною.

Як вбачається з довідки про отримання посвідчення водія, ОСОБА_1 , відповідно до бази ІПНП, посвідчення водія не видавалося.

Як вбачається з п. 1.10 ПДР України водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія то, в розумінні п. 1.10 ПДР України, він не є водієм, а тому щодо нього необхідно застосовувати санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП, як щодо інших осіб, тобто штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Що стосується клопотання ОСОБА_1 про розстрочку виплати штрафу, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до статті 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно зі статтею 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно вимог КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови, суд, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету стягнення, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним (рішення у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року), тому дане питання слід розглянути за аналогією закону, відповідно до частини 4 статті 53 КК України, яка визначає, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

ОСОБА_1 перебуває у важкому матеріальному становищі, оскільки не має постійного і стабільного доходу, так як працює неофіційно на різних роботах.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що в ОСОБА_1 немає можливості одноразово сплатити штраф у розмірі 17000 грн., тому вважає за доцільне задовольнити клопотання про розстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення і з урахуванням майнового стану ОСОБА_1 призначити вищевказаний штраф із розстрочкою виплати частинами строком на 10 місяців, що становить 1700 гривень, до 30 числа включно кожного місяця.

Керуючись статтями 9, 24, 27, 33, 40-1, 130, 221, 245, 251, 252, 256, 265-1, 268, 276, 277, 283, 284, 285, 289, 298, 299, 304, 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В порядку ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави (Отримувач: Київська обл../м. Київ/21081300. Рахунок №UA0010001. Банк: Казначейство України (ЕАП) . Призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

Стягнути з ОСОБА_1 454 грн. судового збору (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Розстрочити виконання цієї постанови в частині сплати штрафу на десять місяців, встановивши такий графік його оплати: по 1700 (ода тисяча сімсот) гривень 00 копійок до 30 числа відповідного місяця. Обчислювати цей строк, починаючи з місяця, в якому ця постанова набере законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання нею законної сили.

Суддя Сухарева О.В.