Справа № 732/955/21 Головуючий у 1 інстанції Лиманська М. В.
Провадження № 33/4823/527/21
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2021 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Бредюка О. М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Бредюка О. М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з вищою освітою, неодружений, непрацюючий,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 454 грн. судового збору.

Як установив суд, 20 червня 2021 року о 19 годині 58 хвилин, по вулиці Миру, 18 в с. Тупичів ОСОБА_1 керував мотоциклом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: червоне обличчя та очі, запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова. На порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Бредюк О. М. просить постанову суду щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам та не повно з`ясував обставини, на які вказував ОСОБА_1 , що призвело до прийняття необґрунтованого рішення.

У матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на проведення огляду до медичного закладу, що є невід`ємним додатком до протоколу та передбачено Інструкцією з проведення огляду водіїв на визначення стану сп`яніння.

Звертає увагу, що на порушення вимог ст. 6 розділу 2 в якості свідка був залучений працівник Управління поліції охорони м. Городня ОСОБА_2 , який не міг бути залучений якості свідка.

Перед пропозицією пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 не називались ознаки алкогольного сп`яніння, які на думку поліцейського були наявними у останнього.

Відповідно до пояснень одного зі свідків, які є у матеріалах справи, не можливо встановити хто саме з працівників поліції їх відбирав, адже у верхній частині бланку вказано прізвище ОСОБА_3 , а під текстом пояснень вказане прізвище ОСОБА_4 . При цьому, відсутній запис свідка про те, що він прочитав пояснення і вони з його слів записані вірно.

Згідно Інструкції про порядок виявленя у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими, такий огляд проводиться у закладі охорони здоров`я.

Оскільки у протоколі не вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі, а також у зв`язку з тим, що направлення на огляд працівниками поліції виписане не було і воно відсутнє у матеріалах справи, то захисник вважає, що доказів того, ОСОБА_1 взагалі направлявся на огляд до медичного закладу та відмовився від його проходження, немає.

Таким чином, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник адвокат Бредюк О. М. підтримали доводи апеляційної скарги, наголосили на тих порушеннях, які були допущені під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, а також на порушеннях, які допустили поліцейські під час того, як пропонували проходження огляду на стан сп`яніння. Просили про закриття провадження у справі через порушення процедури огляду, залучення свідків, які не могли бути залучені, що свідчить про недопустимість отриманих доказів, якими суд мотивував оскаржувану постанову.

Заслухавши особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його захисника, переглянувши відеозапис, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Факт того, що ОСОБА_1 керував мотоциклом о 19 годині 58 хвилин 20 червня 2021 року підтверджується наявним у матеріалах справи відеозаписом, на якому видно, що поліцейські зупинили автомобіль, в якому не горіла лампочка лівого стопу, водій пообіцяв замінити лампочку та надав поліцейським документи. У цей час на зустріч зупиненому автомобілю їхав мотоцикліст, який помітивши автомобіль поліцейських, зупинився та пішов у двір домогосподарства. Мотоцикліст їхав без мотошолома.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що транспортним засобом він не керував, а поліцейські до нього підійшли після того, як він приїхав, зайшов до кума, випив з ним горілки, а лише після цього під`їхали поліцейські, суперечать перебігу подій, зафіксованим на відеозапису.

Так, о 19 годині 58 хвилин 41 секунду був помічений ОСОБА_1 , який їхав на мотоциклі без мотошолому, зупинився біля двору одного з будинків, до нього вийшов чоловік без верхнього одягу, а через кілька секунд знову зайшов у двір, ОСОБА_1 , який був одягнутий у яскраво червону футболку, залишився стояти біля двору. Поліцейські закінчили перевірку документів та стали під`їжджати до двору, де зупинився мотоцикліст, який побачивши патрульний автомобіль, зайшов у двір домогосподарства.

О 19 годині 59 хвилин 47 секунд поліцейські під`їхали до вказаного домогосподарства, а ОСОБА_1 , який за кілька секунд до цього стояв біля двору, зробив вигляд, що виходить з двору.

Отже, версія ОСОБА_1 , що він приїхав до кума, залишив мотоцикл біля двору, встиг випити з кумом по чарці горілки і не збирався більше керувати мотоциклом, не відповідає дійсності.

На відеозаписі чітко видно та чути, як ОСОБА_1 вказує на те, що бачив працівників поліції, які зупинили автомобіль, що він саме їхав до кума, зупинився самостійно і не повинен виконувати вимоги поліцейських, що керував мотоциклом без мотошолома. В процесі розмови з`ясувалося, що ОСОБА_1 документів на право керування мотоциклом, так само як і на сам мотоцикл не має, від нього відчутний запах спиртного.

Перевірка документів і стану водія під час руху транспортного засобу неможлива. Виконання вимог Правил дорожнього руху обов`язкове для усіх учасників дорожнього руху, незалежно від того водій транспортного засобу зупинився самостійно чи на вимогу працівника поліції.

ОСОБА_1 відкрито та зухвало ігнорував вимоги поліцейських вимагаючи показати на відеозапису як поліцейські зафіксували його рух на мотоциклі. В розмову постійно втручався чоловік у трусах, перешкоджаючи роботі поліцейських, вимагав від них посвідчення, яке намагався зняти на мобільний телефон, телефонував на 102 та вказував поліцейським, що вони повинні робити.

Чинне законодавство, в тому числі Правила дорожнього руху не містить визначення терміну «керування транспортним засобом», але таке визначення було наведено в п.27 ПВС України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів - водіїв, незалежно від того керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

За вимогами п. 1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано Указом Президії ВП УРСР № 2614-УПІ від 25.04.1974 - кожний транспортний засіб або склад транспортних засобів, які перебувають у русі, повинні мати водія.

Крім того, сам ОСОБА_1 визнав, що приїхав на мотоциклі до свого кума, він був вдягнутий у кепку, в руках мотошолома не було, як не було його і на транспортному засобі.

Отже, поліцейські обґрунтовано підійшли до ОСОБА_1 та вимагали у останнього документи для встановлення особи. На законну вимогу поліцейських водій документів не надав, відмовлявся називати свої анкетні дані, а мешканці цього будинку та сам ОСОБА_1 стали чинити опір працівникам поліції, перешкоджати виконанню ними своїх службових обов`язків, напали на поліцейських, які були змушені застосувати фізичну силу та спецзасоби.

Наявність тілесних ушкоджень у поліцейського підтверджується відеозаписом. Поліцейський, який оформляє документи, має на руці дві свіжі подряпини з яких тільки перестала текти кров.

З протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 20 червня 2021 року о 19 годині 58 хвилин по вулиці Миру,18 в селі Тупичів ОСОБА_1 керував мотоциклом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. Мав наступні ознаки алкогольного сп`яніння: червоне обличчя та очі, запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова (а.с. 1).

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, якому суд надає оцінку у сукупності з іншими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно п. 9 Розділу ІІ, п. 1 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, окрім іншого, у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Наявний у матеріалах справи протокол повністю відповідає вищевказаним вимогам, у ньому міститься чіткий виклад суті адміністративного правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , яке полягає саме у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, за наявності ознак такого сп`яніння, вказаний пункт правил дорожнього руху, який порушений водієм та зазначено частину статті, що передбачає відповідальність за допущене порушення.

Отже критика апелянтом змісту протоколу про адміністративне правопорушення, де не вказано, що він відмовився від проходження огляду у лікарні, є необґрунтованою, оскільки у протоколі вказано, що ОСОБА_1 взагалі відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння передбачає такий огляд не тільки на місці зупинки, а й в закладі охорони здоров`я.

При цьому, відеозаписом підтверджується частина ознак алкогольного сп`яніння, про які зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме почервоніння обличчя та очей ОСОБА_1 , нечітка мова. Запах алкоголю відеокамера не передає, а тому ця ознака сп`яніння підтверджується виключно рапортами поліцейських, які містяться у матеріалах справи.

Сам правопорушник, коли поліцейський сказав, що він керував мотоциклом в стані алкогольного сп`яніння, сказав, що випив тільки що з кумом по сто грам, чим фактично підтвердив ту обставину, що від нього чути запах алкоголю.

Таким чином, вимога поліцейських про необхідність пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 була законною та обґрунтованою, а водій повинен був виконати положення пункту Правил дорожнього руху і в разі незгоди з діями патрульних та отриманими результатами, міг їх оскаржити у встановленому законом порядку та пройти огляд у іншому медичному закладі за своїм вибором.

Тим більше, з переглянутого відеозапису вбачається, що після встановлення особи водія, йому неодноразово було запропоновано пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння у відділі поліції, або ж проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я до КНП Городнянська міська лікарня.

Так, відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Правопорушення було вчинено в селі Тупичів, найближчий заклад охорони здоров`я це КНП Городнянська міська лікарня, куди поліцейськими і було запропоновано проїхати ОСОБА_1 для проведення огляду лікарем, який має відповідну кваліфікацію.

ОСОБА_1 та присутній у відділку його батько на таку пропозицію відповідали, що поїдуть для проведення огляду виключно в місто Чернігів, але водій вказував, що поїде на Щорса, 3, а його батько був згоден їхати на Полуботка, 3. При цьому обидва вимагали показати їм відеозапис, де зафіксовано, як ОСОБА_1 керує мотоциклом, що не можливо було виконати, адже запис вівся на нагрудну відеокамеру, яка фіксувала всі події і запис не міг перериватися.

У присутності понятих, особи яких були встановлені, ОСОБА_1 під відеозапис, однозначно відмовився проходити огляд на місці та у найближчому закладі охорони здоров`я.

Незгода захисника з тим, що в якості понятого був запрошений працівник Управління поліції охорони м. Городня з посиланням на те, що в якості свідка не можуть бути залучені поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви, є безпідставною.

Так, пунктом 6 розділу ІІ вищевказаної Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Тобто, ця вимога стосується виключно залучення свідків під час проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу поліцейськими.

У даному випадку, ОСОБА_1 огляд не проходив, свідки були запрошені виключно для того, щоб зафіксувати факт його відмови від проходження огляду, при цьому, вівся безперервний відеозапис того, що відбувалось у відділі поліції.

Підстав для того, щоб вважати свідків упередженими, не встановлено. Тим більше, що у зв`язку зі змінами у ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі якщо ведеться відеозапис процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, присутність свідків є необов`язковою.

Суд у своїй постанові на пояснення свідків не посилався та до уваги їх не брав, а тому критика захисника судового рішення з цих підстав, є необґрунтованою.

Всі вимоги законодавства та положень Інструкції, на які посилається захисник в своїй апеляційній скарзі, поліцейськими були дотримані, на відміну від ОСОБА_1 , який вимоги Правил дорожнього руху не виконував, зухвало поводився та не виконував законні вимоги працівників поліції, які змушені були застосувати превентивні заходи та доставити порушника в приміщення поліції..

У даному провадженні для визнання особи винуватою в невиконанні вимог Правил дорожнього руху є встановлення факту відмови водія від законної вимоги працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, з урахуванням того, що водій мав такі ознаки алкогольного сп`яніння.

Посилання захисника на відсутність у матеріалах справи направлення ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу, не свідчить про відсутність в діях останнього інкримінованого йому правопорушення та не спростовують фактичних даних, встановлених судом..

Визначена законодавцем форма направлення водія на огляд до медичної установи передбачена виключно для лікарів відповідних медичних закладів та є головною підставою для проведення такого огляду лікарем. У разі, коли водій відразу відмовився від проходження будь-якого з двох видів огляду, необхідності оформлювати направлення до закладу охорони здоров`я не було.

Будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортними засобами, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки таке володіння та використання є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти та керувати транспортними засобами, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отримуючи посвідчення водія та сідаючи за кермо транспортного засобу (мотоцикла), який є джерелом підвищеної небезпеки, ОСОБА_1 мав неухильно дотримуватись вимог Правил дорожнього руху, якими категорично заборонено керування транспортними засобами, окрім іншого, і з ознаками алкогольного сп`яніння і в стані алкогольного сп`яніння, та навіть просто втомленому.

З урахуванням викладеного, висновки суду про винуватість водія ОСОБА_1 у невиконанні вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні обставин справи та є цілком обґрунтованими. Підстав для скасування чи зміни прийнятого судового рішення, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Бредюка О. М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець