КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУНС №759/8750/21 Постанова винесена суддею Дячуком С.І.
Справа № 33/824/3210/2021
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю захисника Крикунова О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Крикунова Олександра Володимировича на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 червня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и в:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.

Як встановив суддя місцевого суду, 11 квітня 2021 року близько 18 год 00 хв ОСОБА_1 , рухаючись в м. Київ по вул. Обухівська, 27, керував автомобілем «ШЕВРОЛЕТ» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння рук, бліде обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник Крикунов О.В. просить скасувати постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 червня 2021 року та прийняти нову постанову, якою провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За позицією захисника, в справі відсутні докази вини ОСОБА_1 у невиконанні вимог п. 2. 5 ПДР України, а викладені в протоколі та судовому рішенні відомості про те, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння не відповідають фактичним обставинам провадження.

Захисник посилається на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, але в лікарню для обстеження працівники поліції його не направляли та не доставляли, що підтвердили свідки, доводиться відповіддю КНП КМНКЛ "Соціотерапія" на адвокатський запит та тією обставиною, що в справі відсутні направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я та відомості щодо його відсторонення працівником поліції від керування транспортним засобом. Такі обставини, на думку захисника, свідчать про порушення поліцейськими процедури огляду на стан сп`яніння, визначеної ст. 266 КУпАП та Інструкцією Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не прибув,клопотання про відкладення розгляду справи не подав, а тому його неявка, з огляду на положення ч.ч. 5, 6 ст. 294 КУпАП та позицію захисника, не перешкоджає апеляційному перегляду постанови судді місцевого суду.

Вислухавши пояснення захисника Крикунова О.В. на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга захисника Крикунова О.В. не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями частин 2-6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до вимог п. 2 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 4 Розділу І Інструкції визначає, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Положення п. 12 Розділу ІІ Інструкції передбачають, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 Розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Виходячи з наведених вище норм законодавства, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом установлено, що суддя місцевого суду при розгляді справи щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП правильно застосував норми матеріального права та не допустив істотного порушення процесуальних норм.

Виходячи зі змісту судового рішення, суддя місцевого суду вислухав пояснення ОСОБА_1 та захисника, дослідив матеріали справи і відеозапис та, проаналізувавши усі досліджені докази в постанові, повно та всебічно з`ясував фактичні обставини правопорушення. Висновок судді про наявність правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є достатньо вмотивованим та всім доводам сторони захисту в судовому рішенні надана відповідна оцінка.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №145585 від 11 квітня 2021 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Зокрема, в протоколі вказані відомості щодо часу та місця керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зазначені виявлені у нього поліцейським ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння рук, бліде обличчя, порушена координація рухів та дії водія щодо ухилення від огляду.

Протокол має підписи двох залучених поліцейським свідків правопорушення та ОСОБА_1 , якому були роз`яснені процесуальні права, а по суті правопорушення в протоколі останній зазначив: «Звернувся самостійно. Авто залишаю на місті зупинки» (а.с. 1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за змістом яких в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння (а.с. 2)

- відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції, яким зафіксовано в присутності свідків чітку відмову ОСОБА_1 на вимогу поліцейського від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у конкретній лікарні у лікаря-нарколога, при цьому ОСОБА_1 повідомив, що обізнаний з наслідками такої відмови (а.с. 5).

Указані докази, які суддя місцевого суду поклав в основу своїх висновків, є належними, допустимими та достовірними, вони отримані згідно з визначеною законом та підзаконними актами процесуальною процедурою, об`єктивно узгоджуються між собою та спростовують позицію захисника про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння у медичному закладі не відмовлявся, а лише відмовився від проходження такого огляду на місці зупинки є надуманими, оскільки спростовуються даними відеозапису.

Твердження захисника про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд до закладу охорони здоров`я водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також акт огляду на визначення стану сп`яніння, що, на його думку, є істотним порушення процедури огляду та може свідчити про те, що ОСОБА_1 взагалі не направляли на огляд до закладу охорони здоров`я, є безпідставними, оскільки доказами у справі, в тому числі відеозаписом, доведено, що ОСОБА_1 на вимогу поліцейського про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився, а тому, враховуючи, що законом не передбачено примусове доставляння водія до закладу охорони здоров`я, у поліцейського не було підстав для оформлення письмового направлення ОСОБА_1 на такий огляд, який за змістом ст. 266 КУпАП проводиться виключно в присутності поліцейського.

Що стосується акта огляду, то такий документ у цьому провадженні не складався, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів не проводився, що відповідає вимогам п. 12 розділу ІІ Інструкції, а від огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я водій відмовився, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. З цих же підстав є надуманими і посилання захисника на недопустимість усіх доказів з огляду на положення п. 5 ст. 266 КУпАП.

Доводи захисника про те, що поліцейський не відсторонив ОСОБА_1 від керування транспортним засобом також не заслуговують на увагу, оскільки останній в протоколі зазначив про те, що залишає транспортний засіб на місці його зупинки.

Враховуючи наведене, вважаю, що висновки судді місцевого суду в постанові від 08 червня 2021 року відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах, тому судове рішення постановлено з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП та відсутні законні підстави для його скасування із закриттям провадження в справі, як про це просить захисник Крикунов О.В.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із санкції зазначеної правової норми та в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

За вказаних обставин апеляційна скарга захисника Крикунова О.В. задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Крикунова Олександра Володимировича залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко