Справа № 304/1192/21 Провадження № 3/304/618/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2021 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Чепурнов В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, генерального директора ТДВ «Перечинський лісохімічний комбінат»,

за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу № 661/07-16-07-01-12 про адміністративне правопорушення від 04 серпня 2021 ОСОБА_1 ставиться за вину те, що він, будучи генеральним директором ТДВ «Перечинський лісохімічний комбінат» (м. Перечин, вул. Ужанська, № 25 Закарпатської області), допустив порушення порядку ведення податкового обліку за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2020 року, а саме: підприємством занижено податок на прибуток підприємств по причині не відображення вартості придбаних товарів від нерезидента (організаційно-правова форма якого не передбачає сплату податку на прибуток (корпоративного податку)) у різницях, які збільшують фінансовий результат до оподаткування підприємства за 2018-2019 року, чим порушив п.п. 140.5.4. п. 140.5. ст. 140 розділу ІІІ Податкового кодексу України.

Зазначені дії ОСОБА_1 головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок у сфері матеріального виробництва управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Закарпатській області Рішко В.І. кваліфіковано за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 надані: протокол №661/07-16-07-01-12 про адміністративне правопорушення від 04 серпня 2021 року, копії акту документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи від 04 серпня 2021 року, запиту ГУ ДПС у Закарпатській області від 28 липня 2021 року «Про надання інформації та її документального підтвердження» та відповіді генерального директора ТДВ «Перечинський лісохімічний комбінат» ОСОБА_1 № 635/01 від 09 липня 2021 року «Про надання копій документів».

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак подав клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення, яке мотивує тим, що головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок платників у сфері матеріального виробництва управління аудиту ГУ ДПС у Закарпатській області Рішко В.І. при складенні протоколу були допущені суттєві та численні порушення порядку складання протоколу. Так, у порушення вимог п. 1 ч. 25 ст. 255 КУпАП протокол не містить даних існування повноважень на складення протоколу саме головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок платників у сфері матеріального виробництва управління аудиту ГУ ДПС у Закарпатській області Рішко В.В. У протоколі зазначено датою вчинення правопорушення 04 серпня 2021 року, що не відповідає дійсності і протирічить інформації, зазначеній як суть правопорушення. Зазначення таких недостовірних та недійсних даних у протоколі позбавляє його можливості ефективно захищатися від обвинувачення і робить неможливим об`єктивний розгляд справи. У протоколі відсутні повні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме відомості про дату та місце народження, серія і номер паспорту. Також у порушення ч. 2 ст. 33 КУпАП до протоколу не додано даних, які характеризують особу, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а саме відсутні відомості, що враховуються при накладенні адміністративного стягнення (характеристика за місцем проживання та роботи). У протоколі про адміністративне правопорушення не відображено, у якій частині та який саме документ податкового обліку складено протиправно із недостовірними даними чи відхиленнями тощо. Також у протоколі зазначено, що місцем його складання АДРЕСА_2 , але фактично протокол у його присутності не складався за вказаною адресою, оскільки ревізор-інспектор відділу перевірок Рішко В.І. вручив йому на підпис наперед складений і заповнений у повному обсязі невідомо коли і де протокол про адміністративне правопорушення, йому не було роз`яснено його права. Саме тому він відмовився від підписання протоколу, про що зазначено у самому протоколі. Підтвердженням зазначеного є, зокрема, машинописний спосіб складання протоколу в повному обсязі, що вказує на те, що такий був складений заздалегідь і не у його присутності. Відсутній його підпис про те, що йому роз`яснено права та обов`язки й надано можливість надавати пояснення, при цьому будь-які відмітки про неможливість такого роз`яснення відсутні. До того ж, відсутні будь-які відомості належного повідомлення його про необхідність прибути до органу ДПС для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Таким чином, не роз`яснення йому в момент складання протоколу моїх прав або ж відсутність відповідної відмітки про неможливість реалізації роз`яснення таких, є завадою для забезпечення справедливого судового розгляду та захисту прав особи. За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення складений з суттєвим порушенням вимог КУпАП, при цьому акт перевірки не може бути доказом вини особи в порушенні вимог ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а відсутність інших доказів свідчить про недоведеність вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. Одночасно вказує на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначена суть правопорушення як «порушення порядку ведення податкового обліку за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2020 року, а саме підприємством занижено податок на прибуток підприємств по причині не відображення вартості придбання товарів від нерезидента (організаційно-правова форма якого не передбачає сплату податку на прибуток (корпоративного податку) у різницях, які збільшують фінансовий результат до оподаткування підприємств за 2018-2019 роки, чим порушено п.п. 140.5.4. п. 140.5. ст. 140 розділу ІІІ Податкового кодексу України та ч. 1 ст. 136-1 КУпАП». Крім того, порушення п.п. 140.5.4. п. 140.5. ст. 140 розділу ІІІ Податкового кодексу України відповідно до зазначеного акту перевірки встановлено виключно у 2019 році. При цьому як встановлено у акті перевірки (ст. 33) придбання товару від нерезидента (організаційно-правова форма якого не передбачає сплату податку на прибуток (корпоративного податку) в останній раз здійснювалось 01 серпня 2019 року. Звертає увагу, що він відповідно до наказу про призначення від 04 жовтня 2019 року №433-к та протоколу загальних зборів від 23 вересня 2019 року прийнятий на посаду генерального директора ТДВ «Перечинський лісохімічний комбінат» лише з 05 жовтня 2019 року, тобто через два місяці після завершення будь-яких операцій з вказаним нерезидентом. Цей же факт встановлений в акті перевірки за № 84315/07-16-07-01-16/00274105 від 04 серпня 2021 року (ст. 7). Ані з акту перевірки, ані з протоколу не вбачається, ким, коли і на підставі яких саме доказів встановлено саме його вину і її наявність у правопорушенні, не визначено у чому саме полягає порушення саме ним ведення податкового обліку. Суду не надано доказів ким і коли здійснювалось подання звітності з податку на прибуток підприємств за 3 квартал 2019 року. Будь-які інші докази, окрім Акту позапланової виїзної перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення на підтвердження його вини не надані. Крім того, в акті перевірки зазначені порушення податкового законодавства з боку ТДВ «Перечинський лісохімічний комбінат» без визначення конкретних працівників, тому не відомо, за яких підстав встановлено, що саме генеральний директор ОСОБА_1 вчинив своїми протиправними діями виявлені порушення податкового законодавства. Протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали свідчать тільки про те, що на момент складання протоколу та на момент розгляду справи відсутні дані, які б свідчили саме про порушення ним норм чинного законодавства під час виконання своїх посадових обов`язків та дійсно вказувало б на наявність у його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. Оскільки опис події вчиненого проступку, який зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, не зазначена об`єктивна та суб`єктивна сторона правопорушення, а матеріали справи не містять інших доказів, які б підтверджували вчинення ним правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а отже є всі підстави вважати про відсутність складу правопорушення, що відповідно до ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі. Крім цього, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП не носить характеру триваючого правопорушення, на даний час закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені у ч. 1 ст. 38 КУпАП. На підставі наведеного просив закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення або за закінченням строків притягнення до відповідальності. також просив справу розглянути без його присутності з урахуванням вищевикладених обставин.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положення ст. 7 цього Кодексу передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне закінчилися строки, передбачені статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Тобто приписи 247 статті КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, надає кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» строки, встановлені Кодексом України про адміністративні правопорушення, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію.

Також під час розгляду даної справи суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Fedorovych VOLKOV v. Ukraine, заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV).

Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Оскільки, з моменту вчинення правопорушення (31 грудня 2020 року) пройшло більше ніж 3 (три) місяці, порушення не є триваючим, при цьому матеріали справи про адміністративне правопорушення надійшли до суду лише 15 вересня 2021 року, тобто вже з пропуском передбаченого ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення, у зв`язку з чим суддя не має правових підстав встановлювати винність або невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного у протоколі правопорушення та змушений провадження у справі закрити.

Тому, керуючись статтями 7, 38, 247 ч. 1 п. 7, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, с у д д я, -

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП на підставі ч. 1 п. 7 ст. 247 КУпАП закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Чепурнов В. О.