П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/1981/21

Провадження №3/943/955/2021

19 листопада 2021 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., за участю секретаря судових засідань Дутки С.І., захисника Гобечії І.Т., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Відділення поліції №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №029170 від 16.10.2021, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за те, що 16 жовтня 2021 року о 03 год. 54 хв. на автодорозі Т1806 м. Буськ - смт. Красне Золочівського району Львівської області він керував транспортним засобом марки «Skoda Oktavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук), а від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager 6810» та їхати в медичний заклад відмовився, що було зафіксовано на бодікамеру, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи представленим повноважним захисником адвокатом Гобечією І.Т., який у судовому засіданні винуватість свого підзахисного у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення категорично заперечив і просив закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу вищевказаного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у момент події, що він обгрунтовано та послідовно заперечував на місці події, про що об`єктивно вбачається із представленого відеозапису, однак цього із незрозумілих причин не було взято до уваги поліцейськими. Більше того, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів керування його підзахисним автомобілем, а наданий поліцією відеозапис чітко вказує на те, що поліцейські під`їхали до належного підзахисному автомобіля «Skoda Oktavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що був неувімкнений і знаходився припаркований на узбіччі дороги, де на передньому пасажирському місці сидів ОСОБА_1 , який від початку повідомив поліцейському, що є пасажиром, а водій автомобіля ОСОБА_2 вийшов у туалет і невдовзі повернеться. Однак поліцейські не взяли цього до уваги та почали вимагати від нього проходження медичного огляду на стан сп`яніння, незважаючи на те, що він є пасажиром та не мав навіть ознак алкогольного сп`яніння. Згодом, як слідує із відеозапису, що повернувся ОСОБА_2 , який зайняв місце водія та переконливо повідомив поліцейського про те, що являється водієм автомобіля і саме він керував ним до моменту контакту із поліцією, проте виходив у туалет і зараз повернувся. Проте поліцейські це проігнорували та безпідставно склали даний адміністративний протокол не на водія автомобіля, а саме на його пасажира. Жодних належних і допустимих доказів винуватості його підзахисного не має, а відтак усі інші сумніви повинні трактуватись на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. За таких обставин, оскільки долучені поліцейським до справи матеріали відеозапису спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказану в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому просив закрити провадження в справі за відсутністю в діях його підзахисного складу згаданого адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що провадження у даній справі слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із вимогами статті 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до норми статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до вимог п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Однак, як убачається із матеріалів справи, що жодних належних і допустимих доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених в адміністративному протоколі від 16.10.2021 року до суду не надано. Натомість, як убачається із представленого відеозапису події, що автомобіль ОСОБА_1 знаходився припаркованим на узбіччі дороги, а сам він перебував на передньому пасажирському сидінні автомобіля та послідовно наголошував поліцейському про те, що не він керував цим автомобілем, а справжній водій пішов у туалет і зараз повернеться. Згодом ним виявився ОСОБА_2 , який повернувся за водійське місце автомобіля та повністю підтвердив поліцейському пояснення ОСОБА_1 . Крім того, надані суду відеоматеріали події не містять жодних об`єктивних відомостей про керування останнім вищевказаним транспортним засобом.

Більше того, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду показав, що близько 03 години в жовтні 2021 року, точної дати не пригадує, його знайомий ОСОБА_1 попросив сісти за кермо автомобіля «Skoda Oktavia» та відвезти його із міста Буськ у смт. Красне, що свідок і зробив. По дорозі він зупинився та пішов у туалет, а коли повернувся, то побачив біля автомобіля працівників поліції, яким свідок повідомив, що є водієм цього автомобіля та ходив у туалет. Від`їхавши з місця події указаним автомобілем, його знову зупинили тіж самі працівники поліції, звинувативши у невключеному повороті, але на відеозаписі у них це не підтвердилось, після чого його відпустили.

У рішенні ЄСПЛ «Матанович проти Хорватії» зазначено, що буде порушенням Конвенції використання одних доказів з ігноруванням інших, що в даному випадку мало місце у вказаній справі.

Згідно статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

За таких обставин, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні достатньо переконливі, чіткі та узгоджені між собою висновки чи схожі неспростовані презумпції щодо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 16 жовтня 2021 року о 03 годині 54 хвилин, ураховуючи відсутність у матеріалах справи належних і допустимих доказів цього, що підтверджується відеозаписом події, який об`єктивно свідчить про її перебіг.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року в справі №536/1703/17 (провадження № К/9901/3839/17) притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, у тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Отже із урахуванням вимог пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247, 266, 279, 280, 283, 284, 288 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Суддя І. Б. Кос