ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" вересня 2021 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Губська Я.В., розглянувши матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.130 КУпАП,
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18№127991 від 22.07.2021 року 22.07.2021 року о 22-50 год. в м. Харкові, вул. Чернишевського 22, водій ОСОБА_1 керував мопедом One VIN: НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, хитка хода, порушення мови. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest» та в закладі охорони здоров`я (КЗОЗ ХОНД) водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, просив закрити справу у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Через канцелярію суду надав заперечення в яких зазначив, що 22.07.2021 року він їхав на електоскутері з братом, скутер не його, а знайомого, потужністю 1,2 кВт. Від проходження огляду він відмовився, оскільки фактично не був водієм. Після складання протоколу його нібито відсторонили від керування, однак насправді відпустили його їхати далі. Доказів на те, що електроскутер є транспортним засобом поліцейськими надано не було. Вказав, що електроскутер не підпадає під категорію транспортних засобів, за управління якими настає відповідальність як за відсутністю водійського посвідчення так і за керування в стані сп`яніння. Також зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на технічні характеристики мопеду, марку, модель, дані про потужність. Вказав, що електроскутер відповідно до ПДР України потужністю до 3 кВт не може визнаватись механічним транспортним засобом та не підпадає державній реєстрації, а особа, яка ним керує не є суб`єктом адміністративного правопорушення.
Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти.
Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. В ньому, зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.
У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.
Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення,поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
З матеріалів справи вбачається, що 22.07.2021 р. о 23-57 год. в м. Харків, по вул. Чернишевського 22 інспектором взводу №1 роти №6 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Константіновим О.М. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №127991 відносно ОСОБА_2 , з якого вбачається,що 22.07.2021 року о 22-50 год. в м. Харкові, вул. Чернишевського 22, водій ОСОБА_1 керував мопедом One VIN: НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, хитка хода, порушення мови. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest» та в закладі охорони здоров`я (КЗОЗ ХОНД) водій відмовився в присутності двох свідків.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Статтею 130 ч. 1 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом водієм у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння.
Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння.
Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП визначає 3 об`єктивні сторони складу правопорушення, за яке винна особа має понести покарання, визначене санкцією даної норми, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водночас, підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.
Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.
Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.
Суб`єктивна сторона правопорушення це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є вина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).
Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Так, порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст.266 КУпАП та Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Суб`єктами правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП є водії транспортних засобів та судноводії.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил (п.1.1.).

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху наводиться тлумачення термінів.

Так, під терміном «водій» розуміється особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Жодних доказів того, що ОСОБА_1 має посвідчення водія відповідної категорії (А, А1), та є суб`єктом правопорушення, працівники поліції до суду не надали.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що для права керування електроскутером One VIN: НОМЕР_1 , з потужністю 1,2 кВт не передбачено посвідчення водія оскільки він не підпадає під категорію транспортних засобів.

Двоколісні транспорті засоби потужністю від 3-4 кВт відносяться до категорії А1- потужністю більше як 4 кВт відносяться до категорії А.

ОСОБА_1 не мав посвідчення водія категорії А, А1, про що працівникам поліції було повідомлено, отже, ОСОБА_1 не є водієм, а отже і суб`єктом правопорушення за статтею 130 КупАП.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Працівниками поліції складено протокол відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Під час розгляду справи були досліджені докази, зокрема відеозапис з нагрудних камер поліцейського, з яких не видно самого факту керування ОСОБА_1 електроскутером, що є обов`язковим елементом об`єктивної сторони за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Іншими доказами, які наявні в матеріалах справи ця обставина також не підтверджується. Також співробітники поліції не надали належних та допустимих доказів того, що електроскутер відноситься до категорії транспортних засобів та для його керування потрібно мати посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі правової позиції висловленій Конституційним судом України у рішенні №12 від 20.11.2011, Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України "обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом" дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо. Тому протоколи складені з грубим порушення прав людини є недопустимим доказом та не може бути використаний як доказ винуватості.

Згідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У справах «Малофеева проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення прав захисту (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має право захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також, відповідно до п. 1.10 ПДР України транспортний засіб - це пристрій призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.

Згідно п. 1.10 ПДР України мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Механічний транспортний засіб це транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. Мопед - це двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Тобто, транспортні засоби, в тому числі і мопеди, які мають потужність електродвигуна до 3 кВт, не є транспортними засобами для цілей визначених в Правилах дорожнього руху.

Водночас, відповідальність за ст. 130 КУпАП передбачена, зокрема за керування транспортним засобом в стані сп`яніння або відмови особи, яка керує транспортним засобом пройти відповідний огляд на стан сп`яніння.

Отже, суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, дійшов висновку, про відсутність доведеного у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Доказів зворотного до суду надано не було.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 130, ст. ст. 9, 247, 268, 283-285 КпАП України, суддя-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження.

Суддя