Справа №: 310/5344/21
3/310/2346/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 вересня 2021 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Білоусова О.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу в ФОП « ОСОБА_2 », яка зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Бердянським МВ УДМС України в Запорізькій області 27.02.2014 року, ідентифікаційний код НОМЕР_2 ,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

24 червня 2021 року на адресу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ 589468 від 17.06.2021 року, 17.06.2021 о 11 годині 12 хвилин ОСОБА_1 за адресою м. Бердянськ, вул. Ля-Сейнська, ринок «Залізниця» ларьок «Табакерка», здійснювала реалізацію алкогольних напоїв, а саме «сидр» без ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольних напоїв, чим порушила п. 7 ст. 7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину визнала, пояснила, що 17.06.2021 року під час перевірки в неї вже була продовжена ліцензія на торгівлю алкогольними напоями. Зазначила, що 06.05.2021 року нею була оплачена необхідна сума для продовження ліцензії та 15.05.2021 року написана заява на продовження ліцензії, яка передана до податкової інспекції. Вказала, що в електронному вигляді ліцензія була продовжена, а паперового примірника не було, так як у зв`язку з карантинними обмеженнями машина податкової інспекції не їздила до області. Зазначила, що завжди передчасно оплачує та надає заявку на продовження ліцензії, ніколи не порушує правила реалізації алкогольними напоями. Просила суворо її не карати, зазначила що має на утриманні дітей.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне порушення, в саме протокол про адміністративне правопорушення, пояснення ОСОБА_1 , надані ОСОБА_1 копію ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, квитанцію про оплату ліцензії, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КУпАП, яка передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди.

Протокол, є актом обвинувачення й повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції "з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням".

У рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Отже, на підставі відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст.6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок повністю покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол.

Це повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження обвинувачення до суду надані протокол про адміністративне правопорушення, виписка з ЖЕО та письмові пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_3 , протокол огляду та вилучення речей від 17.06.2021 та знімками з фото фіксацією, розпискою. Тому саме ці докази досліджуються судом.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.164 КУпАП полягає у порушенні правил провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди.

До протоколу про адміністративне правопорушення жодного належного доказу, на підтвердження провини ОСОБА_1 не надано.

Відповідно до документів, наданих ОСОБА_1 , а саме копії ліцензії, вбачається, що остання 06.05.2021 сплатила 2000 грн за ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, зареєструвала заяву на видачу ліцензії 12.05.2021 та в подальшому отримала її.

Також з ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями вбачається, що ОСОБА_1 сплачено за торгівлю алкогольними напоями за період з 17.05.2021 до 17.08.2021, що охоплює період вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме 17.06.2021.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в десятиденний строк з моменту винесення.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду О.М. Білоусова