Справа № 266/5996/21
Провадження№ 3/266/1880/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2021 року м. Маріуполь
Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Пантелєєва Дмитра Геннадійовича, при секретарі Широковій Г.К., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника ОСОБА_1 - адвоката Харитонової Г.Л., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124, ч.1 ст.122-2 КУпАП, -
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №149660 від 19.09.2021 року, ОСОБА_1 19.09.2021 року о 05 год. 51 хв., за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, Приморський район, пр. Луніна,буд.31, керував транспортним засобом «Subaru Forester», державний номерний знак НОМЕР_1 та не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив наїзд на бардюрний камінь та електроопору, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб та елементи вулично-шлакової мережі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3 «б», п.12.1 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинені адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ч.1 ст.122-2 КУпАП не визнав та пояснив, що йому на праві власності належить автомобіль «Subaru Forester», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким він 19.09.2021 року керував по пр. Луніна, швидкість руху була приблизно 40-50 км/г., видимість була не дуже хорошою, однак несподівано вибігла на проїжджу частину собака і він прийняв вліво, а транспортний засіб став вже некерованим, що і стало причиною ДТП, внаслідок якої був пошкоджений тільки належний йому транспортний засіб. Крім того, він не чув вимоги поліцейського, якщо така взагалі була про зупинку транспортного засобу, яким керував, оскільки у нього в салоні авто була увімкнена музика.
Представник ОСОБА_1 адвокат Харитонова Г.Л., просила суд закрити провадження за ст.124, ст.122-2 КУпАП на підставі відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.
Допитаний в судовому засіданні свідок поліцейський ОСОБА_2 , пояснив суду, що десь у 20 числах вересня 2021 року, приблизно о 6 годині ранку, під час несення служби з напарником ОСОБА_3 на службовому автомобілі на бул. Приморському, ними було помічено автомобіль «Subaro Forester», який рухався приблизно зі швидкістю 50-60 км/г. у бік морського порту на якому були вимкнені задні протитуманні фари. Після чого, вони вирішили зупинити транспортний засіб і поспілкуватись, при цьому увімкнули проблискові маячки синього та червоних кольорів і сирену. Потім, автомобіль «Subaro Forester» збільшив швидкість руху і вони поїхали за авто і увімкнули сирену, однак водій не справився з керуванням і виїхав на зустрічну полосу руху. При цьому зазначив, що він достовірно не може стверджувати, що водій чув та бачив попереджаючи сигнали про зупинку.
Суд, вислухавши ОСОБА_1 , його представника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.
За змістом ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією так і Законами України.
Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого звинувачено у вчинені адміністративного правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином, буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.
Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що, зокрема, було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Отже, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 дійсно є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Згідно із ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Тому, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення і оголосити йому усне зауваження, оскільки внаслідок ДТП шкода спричинена лише транспортному засобу під керуванням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно із ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження, а провадження у справі закрити.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Диспозиція ч. 1 статті 122-2 КУпАП встановлює відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.
Згідно з п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченогоч.1 ст.122-2 КУпАП, полягає в порушенні правил дорожнього руху, а саме невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Суб`єктом правопорушення є водій транспортного засобу.
Об`єктом правопорушення є суспільні відносини, що забезпечують порядок управління у сфері дорожнього руху.
Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.
Водночас відсутність факту правопорушення автоматично означає і відсутність складу правопорушення.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 ч. 1 КУпАП працівниками поліції надано протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №030189, копія протоколів серії ААБ №149587, серії ААБ №149660 від 19.09.2021 року, відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, пояснення ОСОБА_4 , рапорта працівників поліції та відеозапис.
З дослідженого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що на відеозапису міститься лише як працівники поліції на службовому авто, переслідують автомобіль ОСОБА_1 , однак з відеозапису не вбачається, увімкнення працівниками поліції проблискових маячків, звукових сигналів.
Таким чином, перед судом не доведено ту обставину, що ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу завчасно подану за допомогою проблискових маячків (з подаванням сигналу), що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце зупинки даного транспортного засобу не зупинився.
При цьому, суд зазначає, що особа може бути притягнута судом до адміністративної відповідальності лише в тому випадку, коли її вина доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, суд повинен бути впевнений, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, щодо якої складено протокол.
Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини порушника слід тлумачити на його користь, прихожу до висновку, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, не підтверджуються доказами, отже і протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 у розумінні ст. 251 КУпАП.
Таким чином, враховуючі вищевикладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, у зв`язку з чим, провадження по справі відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 40-1, ст. 283 ч. 7 КУпАП судовий збір у випадку закриття провадження у справі не стягується, відноситься за рахунок держави.
Керуючись статтями 7, 9, ч.1 122-2, 124, 245- 247, 251, 268, 280, 283 - 285 КУпАП,
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення та обмежитися усним зауваженням, закривши провадження по справі.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Судовий збір віднести за рахунок держави.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Приморський районний суд м. Маріуполя.

Суддя: Д.Г. Пантелєєв