Дата документу Справа № 332/2284/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/2284/21 Головуючий в 1 інст. Сінєльнік Р.В.
Провадження №33/807/723/21 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю адвоката Новікова І.О., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м.Запоріжжя від 23 вересня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 08.06.2021 року о 07-15 год. в м.Запоріжжя по вул.Скворцова, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101 номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алколгольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей , тремтіння рук ). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку з застосуванням спеціального технічного приладу алкотестера «Drager» 6810 та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що місце правопорушення скоєно не в Заводському районі м. Запоріжжя, а в Запорізькому районі Запорізької області. Апелянт зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що відносить до Запорізького району. Отже, з урахуванням ст. 276 КУпАП, дана справа повинна розглядатися Запорізьким районним судом Запорізької області за місцем вчинення, або Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за місцем реєстрації транспортного засобу. Тому, на думку апелянта, суд не надав оцінки складеному протоколу, а саме: відсутність чіткої адреси місця правопорушення, відсутність свідків по даній справі, що привело к незаконному винесення постанови про притягнення мене к адміністративній справі. Крім того, в матеріалах справи відсутня будь-яка інформація про те, чи пропонували співробітники поліції ОСОБА_1 пройти огляд водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, оскільки в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніння. Щодо належного повідомлення його судом, то даний факт не відповідає дійсності, тому що він так і не отримав повістки з Заводського районного суду м. Запоріжжя, що позбавило його провести належний захист його прав та інтересів.

Просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, та присутність захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Новікова І.О., який зазначив про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Новікова І.О., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд розглянув справу з порушеннями правил територіальної підсудності, апеляційний суд до уваги не приймає, враховуючи наступне.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 250352 від 08.06.2021 року правопорушення, інкриміноване ОСОБА_1 вчинено у м. Запоріжжя по вул. Скворцова. Також у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 . та розгляд справи відбудеться у Заводському районному суді м. Запоріжжя, при цьому, ОСОБА_1 підписавши протокол, будь-яких зауважень до змісту протоколу чи внесених у нього відомостей не надав.

Отже, справа про адміністративне правопорушення правильно, з дотриманням правил підсудності, розглянута Заводським районним суду м.Запоріжжя,тобто за місцем вчинення та проживання ОСОБА_1 , що узгоджується із положеннями ст. 276 КУпАП.

Доводи, що апелянт зареєстрований за іншою адресою апеляційний суд відхиляє, оскільки ОСОБА_1 сам повідомив працівників поліції адресу його мешкання, що спростовує його доводи про порушення вимог ст. 276 КУпАП.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги щодо порушення судом ст. 268 КУпАП щодо розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційна інстанція виходить із наступного.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно протоколу серії ААБ № 250352 від 08.06.2021 року ОСОБА_1 було відомо, що розгляд справи відбудеться в Заводському районному суді м. Запоріжжя про що останній засвідчив своїм підписом у протоколі (а.с. 5).

Судом першої інстанції неодноразово здійснювався виклик ОСОБА_1 за адресою, вказаною в протоколі, однак поштові конверти повернулися до суду без вручення адресату (а.с. 16, 22).

При цьому, в матеріалах справи наявна розписка, що ОСОБА_1 ознайомлений з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та останній зазначив, що вину визнає (а.с. 13)

Отже, ОСОБА_1 був зобов`язаний цікавитись відомостями про рух справи про адміністративне правопорушення та прибути до суду для участі в судовому засіданні.

Інформація про завчасне публікування списків справ, призначених до розгляду в кожному суді України, у тому числі в Заводському районному суді м.Запоріжжя, на офіційному сайті, дошці об`яв, є загальновідомою.

Крім того, права передбаченіст. 268 КУпАП були поновленні ОСОБА_1 шляхом виклику до суду апеляційної інстанції. Суд апеляційної інстанції переконався у обізнаності ОСОБА_1 про судовий розгляд справи та надання йому можливості бути присутнім в суді апеляційної інстанції, надавати пояснення і користуватися передбаченими ст.268 КУпАП правами. Реалізації зазначених прав пов`язана виключно із волевиявленням особи і останній реалізував свої права через свого адвоката.

Перевіряючи інші доводи ОСОБА_1 , апеляційна інстанція виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 250352 від 08.06.2021 року (а.с. 5) та визнаних судом доведеними підтверджується:

направленням на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я НКП «ОКЗ НПД» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 7); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 6), актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (а.с. 9).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Перевіряючи доводи апелянта, що працівниками поліції не було дотримано порядку проведення огляду на стан сп`яніння через відсутність свідків події апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Так, порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015№ 1452/735(далі -Інструкція №1452/735).

Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З матеріалів справи вбачається, що відмова ОСОБА_1 від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння була зафіксована відеозйомкою, що узгоджується із положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП (в новій редакції, яка вже діяла станом на час скоєння даного правопорушення), однак при перевірці файлів долучених до справи на диску, останній не відтворився.

При цьому, місцевий суд в оскаржуваному рішенні не посилався на відео зйомку, як на доказ винуватості ОСОБА_1 , а врахував інші докази в сукупності, зокрема: пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення, в яких ОСОБА_1 зазначив про керування ним автомобілем, вживання напередодні 2 л. пива та одночасно вказав про відмову від запропонованого медогляду, засвідчив його відсторонення від керування автомобілем і відмову від передачі посвідчення водія; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.06.2021 року, які засвідчують виявлення притаманних алкогольному сп`янінню ознак у водія ОСОБА_1 , що узгоджуються із повідомленими останнім обставинами вживання алкогольного напою; відомості рапорту інспектора патрульної поліції повністю відповідають письмовим поясненням ОСОБА_1 щодо відображених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Звертає на себе увагу і акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу який складений у зв`язку з оформленням протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та розписка ОСОБА_1 про ознайомлення із правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та вказівкою про визнання вини, що додатково підтверджує письмові пояснення ОСОБА_1 про відмову від освідування.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник