Справа № 595/1534/21
Провадження № 3/595/804/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2021

м.Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Содомора Р.О.,

при секретарі Присташ П.Р.,

з участю адвоката Вуїв А.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли із Відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

21 вересня 2021 року приблизно о 20 год. 45 хв. ОСОБА_1 на автодорозі Бучач-Возилів 12км, керувала автомобілем «Опель Зафіра» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п.2.9.а Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи.

Адвокат Вуїв А.В. в судовому засіданні пояснила, що працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами причини перевірки документів ОСОБА_1 , що передувало складенню протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі передбачається, що 21.09.2021 року о 20 год. 45 хв. на АД Бучач-Возилів 12 км, водій керував транспортним засобом обладнаними засобами пасивної безпеки, не був пристебнутий ременем безпеки, під час перевірки документів встановлено, що водій не мав при собі поліса обов`язкового страхування ЦПВ власників наземних т.з., чим порушила п. 2.3 в, п. 2.1.3 Правил дорожнього руху України, чим скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП. Проте, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом з пристебнутим ременем безпеки, коли зупинила транспортний засіб, відстібнула ремінь безпеки, про що нею повідомлялося працівнику поліції і є зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери. Коли вона рухалася транспортним засобом це була темна пора доби і працівники поліції на могли бачити, що вона керувала транспортним засобом з не пристебнутим ременем безпеки. Доказів про підтвердження, що вона керувала транспортним засобом без ременя безпеки їй не надали. Також, у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення, час керування ОСОБА_1 транспортним засобом вказано 20 год. 45 хв, протокол оформлявся о 21 год. 05 хв. Проте, у вказаний час у протоколі працівником поліції ОСОБА_1 не керувала, що зокрема підтверджується квитанцією із результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, де зокрема час проходження тестування встановлено 20 год. 24 хв. і відеозаписами доданими до матеріалів справи. Крім того, свідок ОСОБА_2 колишній працівник поліції, а тому він не міг бути залучений як свідок. Вважає, що наявні в матеріалах справи відеозаписи надані працівниками поліції є неналежними доказами, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення та матеріали справи не містять відомостей про технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис. Просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутнстю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши адвоката, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, та відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується даними, що містяться в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення ОБ № 008719 від 21.09.2021 року; результатами технічного приладу газоаналізатор «Драгер», результат тесту 1,46 проміле; постановою серії БАВ № 576129 від 21.09.2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП; поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що вони були свідками того, що для визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 застосовувався технічний прилад, і після продуття проба була позитивна 1,46 проміле.

Також, із оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці і проба була позитивна, а саме 1,46 проміле, факт керування транспортним засобом не заперечувала. Також, із даного відеозапису вбачається, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 , у разі не згоди із результатами тесту, проїхати до медичного закладу, проте остання відмовилася. Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що вживала пиво, а саме два «бермікси».

Твердження адвоката у судовому засіданні, що працівники поліції не мали підстав для зупинки ОСОБА_1 та перевірки документів, оскільки вона не порушила ПДР, а саме керувала із пристебнутим ременем безпеки, суд оцінює критично, оскільки до матеріалів справи додано постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП, за керування транспортним засобом будучи не пристебнутим ременем безпеки, та не маючи при собі поліса обов`язкового страхування ЦПВ. На підтвердження того, що дана постанова оскаржена чи скасована, ні ОСОБА_1 , ні її адвокатом суду доказів не надано.

Також, суд оцінює критично посилання адвоката на те, що свідок ОСОБА_2 не міг бути свідком, оскільки раніше був працівником поліції, оскільки згідно згідно ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Як вбачається із матеріалів справи до них долучено відеозаписи. Крім того, судом відмовлено у клопотанні адвоката щодо повторного виклику свідків у судове засідання, оскільки в матеріалах справи наявний диск із відеозаписами.

Посилання адвоката на те, що дані відеозаписи є неналежним доказом, суд вважає такими, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис здійснено нагрудним службовим реєстратором ВМТ № 90780. Також, згідно інформації наданої начальником відділення поліції № 4(м.Заліщики) Остафійчук В., яка додана до протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками СРПП ВП №4 (м.Заліщики), відповідно до ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію», застосовуються прилади, які здійснюють фіксацію не в автоматичному режимі: відео реєстратор (пристрій із службового автомобіля) «Xiaomi 70 mai», нагрудні відеокамери «BOBLOV DMT-4DS№ 0014» та «BOBLOV DMT-9 № 90780».

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно зі статтею 31 Закону №580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі - Інструкція), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення;

2) охорони громадської безпеки та власності;

3) забезпечення безпеки осіб;

4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

За визначеннями п. 3 розділу І Інструкції, відеореєстратор - це пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації; п.1 розділу ІІІ вказує, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

З оглянутих відеозаписів, наданих суду, вбачається, що вони здійснені за допомогою відеореєстраторів, які закріплено у службовому автомобілі поліції та на форменому одязі працівника поліції. Отже, в даному випадку зафіксовані відеореєстратором відомості є доказами в розумінні статті 251 КпАП України.

Також, слід зазначити, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 протокол не підписала, не подала пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, що свідчить про її згоду зі змістом протоколу тапро визнання нею вини у вчиненні правопорушення на момент складення протоколу.

Протокол складено відповідно до вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього

руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України № 1395 07.11.2015 року.

Згідно п.2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння.

Згідно приписів ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння тягне за собою накладення адміністративного стягнення в межах санкції цієї статті.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Згідно із ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в

дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд, керуючись ст.33 КУпАП, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, яке являється грубим порушенням

ПДР, дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави з позбавленням прав керування транспортними засобами.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.252, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винною ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням прав керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р. О. Содомора