Справа №: 307/4422/21
Провадження № 3/307/1771/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2021 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бряник М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення , що надійшла з відділу прикордонної служби "Тячів" 27 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України, уродженцем м. Сєверобайкальськ, Російська Федерація, мешканцем АДРЕСА_1 , молодшим інспектором прикордонної служби 3 категорії 1 групи інспекторів прикордонної служби «Тячів» І категорії (тип Б) передбачене ст. 172-18 ч. 2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2021 року близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_1 , який відповідно до наказу на охорону державного кордону в період з 18 год. 00 хв. до 02 год. 00 хв. 29 листопада 2021 року виконував обов`язки по охороні державного кордону в межах 254-257 прикордонних знаків відділу прикордонної служби «Тячів» був виявлений не здійснюючи патрулювання, а відпочиваючим на землі.

Своїми діями ОСОБА_1 свідомо допустив порушення наказу АДПСУ від 29 грудня 2009 року № 1040 «Про затвердження Інструкції з організації оперативно службової діяльності відділу прикордонної служби Державної прикордонної служби України» та вимоги абзацу 1, ст. 11 та ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України п.п 15 п. 11 розділу II Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1261 від 19 жовтня 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1391/27836, чим порушив правила несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, чим допустив порушення правил несення прикордонної служби, вчинене в умовах особливого періоду тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-18 КупАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину не визнав. Вказав, що він не спав, а вів спостереження не викриваючи свого місцезнаходження. Додатково, вказав що своїм порушенням вважає не використання пропуску відгуку, коли він зрозумів що до них наблизилися працівники прикордонної служби. Пообіцяв, що в майбутньому порушень допускати не буде.

Розглянувши дану справу вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Указ Президента України від 26 вересня 2016 року № 411/2016 «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15», не містить положень, які скасовують дію особливого періоду в Україні.

Зазначена правова позиція сформулювана у Постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №205/1993/17-ц.

Вина ОСОБА_1 стверджується протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії ЗхРУ, № 007513 від 29.11.2021 р., (а.с. 1) та його письмовими поясненнями від 30.11.2021 року та поясненнями безпосередньо наданими під час розгляду справи.

Ураховуючи особу ОСОБА_1 який по місцю несення служби характеризується позитивно, враховуючи його намір не допускати повторних правопорушень, характер вчиненого правопорушення, відсутність настання негативних наслідків від вчиненого ним адміністративного правопорушення, тому на підставі ст. 22 КУпАП його слід звільнити від адміністративної відповідальності через малозначність вчиненого ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження та відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП закрити справу.

Керуючись ст. ст.22, 33, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження.

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М. Бряник