справа № 208/3227/21
№ провадження 3/208/1803/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 вересня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі: головуючого - судді Ізотова В.М., за участю секретаря судового засідання Вілкової Ю.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Похвалітого А.А., потерпілої ОСОБА_2 та її захисника - адвоката Шевченка С.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , за ст.124, 122-4 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №478100 від 17.04.2021 року, 02.04.2021 року о 08:30 годині водій ОСОБА_1 у м. Кременчузі на перехресті вул..Першотравнева та вул..Шевченка, керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer, н/з НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на автомобіль Ford Focus н/з НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями, на думку суб`єкта складання протоколу, порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №478461 від 17.04.2021 року, 02.04.2021 року о 08:30 годині водій ОСОБА_1 у м. Кременчузі на перехресті вул..Першотравнева та вул..Шевченка, керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer, н/з НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем Ford Focus н/з НОМЕР_2 та залишив місце ДТП, до якої він причетний. Своїми діями, на думку суб`єкта складання протоколу, порушив вимоги п.2.10.а Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 провину свою не визнав, пояснив, що в той день рухався в м.Кременчузі, перед перехрестям наліво повертав автомобіль Мерседес, тому він взяв правіше, в цей час на нього налетіло авто,він почув скрежет, пригальмував. Оскільки він був вже на перехресті , то проїхав вперед метрів 20 та зупинився, вийшов, подивився своє авто, побачив невеличку вм`ятину, потім проїхав ще декілька метрів, зупинився та пішов до водія автомобіля Ford, яка також від`їхала від місця ДТП та зупинилась за перехрестям. Запитав водія, як вона їздить з відірваним бампером, на що водій відповіла, що на неї налетіла якась жінка та відірвала їй бампер, після чого поїхала з місця ДТП. Він запитав, чи є в неї претензії до нього, вона відповіла, що претензій до нього не має. Також ОСОБА_3 зазначив, що їхав по своїй полосі, не виїжджав на сусідню смугу, а водій автомобіля Ford їхала посередині дороги.

У судовому засіданні особа ОСОБА_2 пояснила, що 02.04.2021р. рухалась по своїй полосі, перед перехрестям автомобіль Mitsubishi виїхав на її полосу та зачепив її автомобіль своєю правою стороною. Вона відразу не зрозуміла, що сталось, проїхала декілька метрів та зупинилась за пішохідним переходом. До неї підійшов чоловік, який йшов по пішохідному переходу та повідомив їй, що в авто відірваний бампер. Спочатку вона подумала, що жінка скоїла зіткнення з її авто, оскільки в машині поруч з ОСОБА_3 сиділа жінка. Зазначила, що ОСОБА_3 зупинився секунд на п`ять та поїхав далі, а вона заїхала місце для парковки та визвала поліцію. На її автомобілі з лівого боку залишилась полоса червоної краски з автомобіля Mitsubishis.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що в той день перебувала на передньому пасажирському сидінні в автомобілі Mitsubishi. На перехресті автомобіль чорного кольору заважав їм їхати прямо, впевнившись, що перешкод немає, вони виїхали трохи праворуч. В цей час вона побачила, що машина сірого кольору дуже швидко наближається до них та сказала водію «стоп», але авто сірого кольору все одно зачепило їх автомобіль. Свідок пояснила, що всі маневри перед перехрестям вони виконували на своїй смузі. За перехрестям вони зупинились, оглянули своє авто, на ньому не було пошкоджень, після чого ОСОБА_3 підійшов до автомобіля Форд, про щось поговорив з водієм, повернувся в машину та сказав, що все добре, претензій до нього немає.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні надала покази, відповідно яким вона їхала на задньому сидінні в автомобілі Mitsubishi. Їх водій їхав по своїй лівій смузі, попереду був джип чорного кольору, тому ОСОБА_3 трохи призупинився, з правого боку з`явилась машина, яка проїхала дуже близько та зачепила їх авто. В тій машині відпав бампер. Зазначила, що ОСОБА_3 підходив до водія автомобіля Форд, та сказала, що претензій до нього не має та вони поїхали.

Адвокат Похвалітий А.А. суду пояснив, що працівниками поліції неправильно складений протокол відносно ОСОБА_1 , протокол суперечить схемі, оскільки в протоколі зазначено наїзд, а відповідно до схеми відбулось зіткнення, а це різні поняття. Також зазначив, що матеріали, додані до справи, не містять ані фото таблиці, ані замірів, тому він 10.06.2021р. особисто їздив на місце ДТП та в присутності двох свідків склав протокол огляду місця події, зробив заміри, тому звернув увагу суду на те, що відповідно проведеним ним замірам, зіткнення сталось на смузі, в якій перебував ОСОБА_3 , а не на сусідній смузі. Також, вважає, що в протоколі невірно кваліфіковані дії ОСОБА_3 , оскільки той не порушував п.13.1 ПДР, що також підтверджується висновком експерта від 30.07.2021р., де зазначено (п.1 висновку), що в даній дорожній обстановці водій автомобіля Mitsubishi повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України. А враховуючи те, що за порушення п.10.1 ПДР протокол відносно ОСОБА_3 за ст..124 КУпАП не складався, просив закрити провадження відносно нього за ст..124 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Стосовно ст.122-4 КУпАП, адвокат зазначив, що ОСОБА_3 не залишав місце ДТП, він зупинився, підійшов до ОСОБА_2 , запитав, чи має вона якісь претензії до нього і лише після того, як вона сказала, що претензій до нього не має, він поїхав у своїх справах, тому також просив справу за ст.122-4 КУпАП відносно ОСОБА_3 закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Адвокат Шевченко С.М. просив суд долучити до матеріалів справи диск з відеозаписом з камер вуличного спостереження, на якому видно як сам момент ДТП так і те, що ОСОБА_1 після події поїхав з місця ДТП.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного.

Стовно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №478100 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.124 КУпАП, суд встановив:

Відповідно до Закону України Про дорожній рух , Правил дорожнього руху України водії транспортних засобів повинні створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди іншим громадянам.

Підставою для складання відносно ОСОБА_1 працівником поліції протоколу стало порушення ним вимог п.13.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого, водій зобов`язаний дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно ч.1 ст.251 КУпАП , доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, висновком експерта тощо, а згідно ч. 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП .

Так, в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суду пояснили, що водій автомобіля Mitsubishi їхав по своїй полосі і навіть при маневрі перед перехрестям не залишав межі своєї смуги.

Також, як вбачається з протоколу огляду, проведеного адвокатом Похвалітим М.М. в присутності двох свідків, - відповідно проведеним ним замірам, зіткнення сталось на лівій смузі, в якій перебував ОСОБА_3 , а не на сусідній смузі.

Відповідно до висновку експерта від 30.07.2021р., п.1 «в даній дорожній обстановці водій автомобіля Mitsubishi Lancer, н/з НОМЕР_1 ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України.», п.3 « в умовах даної ДТП дії водія автомобіля Mitsubishi Lancer, н/з НОМЕР_1 ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної пригоди.»

Розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи, відносно якої складено протокол в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

З огляду на це, суд, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, не може вийти за межі суті правопорушення вказаного в протоколі.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справах Малофеєва проти Росії, Карєлін проти Росії у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає усіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа належним чином не може підготуватись до захисту) та принципу рівності сторін (оскільки фактично суд перебирає на себе не властиву йому функцію обвинувачення), у такому разі справа має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Щодо формулювання суті адміністративного правопорушення, то Європейський суд з прав людини вказує, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Презумпція невинуватості є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 року та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997р. передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року, Маліге проти Франції від 23 вересня 1998 року, Озтюрк проти Германії ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Оскільки суд позбавлений можливості вийти за межі обвинувачення, а протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху та не викладено суть такого порушення, це виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності з аст.124 КУпАП.

Згідно приписів ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що притягнення особи до адміністративної відповідальності здійснюється судом на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та в межах протоколу, то, оскільки в ньому зазначається про порушення ОСОБА_1 вимог п.13.1 Правил дорожнього руху, порушення якого не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП відсутні, що є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В той же час, вивчивши протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №478461, пояснення правопорушника, потерпілого, оглянувши відеозапис, наданий адвокатом потерпілої, суд встановив, що ОСОБА_1 дійсно винний у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..122-4 КУпАП, відповідно до якої передбачена залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п.2.10.2 Правил дорожнього руху, разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Вина ОСОБА_1 підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №478461, в якому зафіксовано факт залишення ОСОБА_1 місця ДТП;

- схемою ДТП;

- поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , яка зазначила, що ОСОБА_3 зупинився на декілька секунд після чого поїхав;

- поясненнями ОСОБА_1 , відповідно яким він не зупинився на місці пригоди, а від`їхав за перехрестя, підходив до потерпілої, але потім поїхав.

Суддею досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме у залишенні місця ДТП та його дії правильно кваліфіковані за ст. 122-4 КУпАП, досліджені докази узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до частини другої статті 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно пунктом сьомим статті 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбачені статтею 38 КУпАП.

Правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Виходячи зі змісту статті 38 КУпАП «Строки накладення адміністративного стягнення», таке стягнення накладається лише на винну особу. Відповідно, ця норма (можливість застосування строків накладення адміністративного стягнення) повинна застосовуватись лише у випадку встановлення вини особи у вчиненні правопорушення.

Тим більше, за своєю правовою природою звільнення від відповідальності у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою обставиною.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) підтверджує цю правову позицію, згідно з якою «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення».

З точки зору матеріального (сутнісного) підходу реабілітуючими визнаються обставини, за яких особа вважається непричетною до адміністративного правопорушення (у зв`язку із чим відновлюються її добре ім`я, репутація), а нереабілітуючими обставини, за яких має місце винуватість особи, але через передбачені законом обставини вона звільняється від адміністративної відповідальності.

Поділ підстав закриття провадження на реабілітуючі і нереабілітуючі має, насамперед, практичне значення щодо наслідків такої форми закінчення провадження у справі. Визнання обставини реабілітуючою / нереабілітуючою впливає на права та інтереси особи, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення.

Крім того, стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати низку обставин, в тому числі чи винна особа в його вчиненні.

Водночас стаття 284 КУпАП не містить обмежень при винесенні постанови про закриття справи встановити вину особи.

З огляду на те, що адміністративне правопорушення було скоєне 02.04.2021 року, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбачені статтею 38 КУпАП, провадження по справі за 122-4 КУпАП відповідно до пункту сьомого статті 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. 38, 122-4, 124, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП .

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Тимчасово вилучене посвідчення водія НОМЕР_3 повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя Ізотов В.М.