Справа № 466/5046/21 Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 33/811/1087/21 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі ОСОБА_1 та її захисника адвоката Шпунта М.Б. розглянувши апеляційну скаргу адвоката Шпунта М.Б. на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 22 червня 2021 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 29.05.2021 о 22:30 год. в м.Львові по вул.Б.Хмельницького, 251, керувала транспортним засобом марки «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку за допомогою технічного приладу Drager Alkotest 6820, що підтверджується тестом №901 від 29.05.2021, результат позитивний 1,58 проміле, порушивши вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху, чим скоїла правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Шпунт М.Б. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 ..

Вважає її незаконною, необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження закриттю, виходячи із наступного.

Наголошує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення була допущена неповнота з`ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення, а викладені в постанові судді висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на належних, достатніх та допустимих доказах.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, у випадку керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В суді першої інстанції допитана ОСОБА_1 пояснила, що в стані алкогольного сп`яніння за кермо транспортного засобу не сідала, та в день керування транспортним засобом алкоголь не вживала.

Разом із тим, із невідомих причин в оскаржуваній постанові суд зазначив «про повне визнання вини ОСОБА_1 », що не ґрунтується на матеріалах справи та не відповідає дійсності.

Звертає увагу, що у зв`язку із незгодою із результатами огляду, проведеного поліцейськими за допомогою спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 в обов`язковому порядку повинна скеровуватись до для проходження огляду до найближчого закладу охорони здоров`я, а належним доказом перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння у такому випадку є виключно висновок закладу охорони здоров`я.

Разом із тим, працівники поліції після огляду проведеного поліцейськими та за відсутності згоди ОСОБА_1 з його результатом не пропонували їй пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, протилежного доказів матеріали справи не містять.

Окрім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 вказала «не згідна».

Більше того, ОСОБА_1 не вручалось направлення на огляд водія транспортного засобу у медичному закладі - з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, поліцейськими не були дотримані вимоги ст.266 КУпАП щодо порядку огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Згідно наявних у матеріалах справи даних тесту остання калібровка алкотестеру Drager Alcotest- 6820 (прилад N АКНК-0127), проводилася ще 29.09.2020 - тобто більш як дев`ять місяців після останнього калібрування. Тобто, даний прилад використовувався 29.05.2021 без проведення його обов`язкової калібровки та повірки.

За вказаних обставин, наведені в судовому рішенні докази не свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин у суду першої інстанції були відсутні підстави для висновку про наявність достатніх, допустимих та належних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та наявність в діях ознак складу правопорушення передбаченого ст. 130 КУПАП та винесення оскаржуваної постанови.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та виступ адвоката Шпунта М.Б. на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, а саме даними, наведеними у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 106082 від 29.05.2021 (а.с.2); роздруківці приладу «Драгер» (а.с.1) результат тесту якого становив 1,58 проміле, у якому наявний підпис ОСОБА_1 , відповідно з цим результатом вона погодилась; відеозаписах із нагрудних камер працівників поліції (а.с.5); акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.6); поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.7,8), які засвідчили факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння та підтвердили що такий був позитивним і становив 1,58 проміле.

З матеріалів справи вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, яким оснащені поліцейські, з дотриманням вимог Інструкції. Результат тесту, становив 1,58 проміле, що підтверджується також відповідною роздруківкою. З таким результатом ОСОБА_1 була згідна, оскільки розписалась у роздруківці приладу драгер та не наполягала на проведенні огляду у медичному закладі, а також не заперечувала факту керування транспортним засобом.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не наполягала на проведенні огляду у медичному закладі, тому у працівників поліції був відсутній обов`язок, щодо направлення її у медичний заклад та оформлення відповідних документів.

Те, що ОСОБА_1 у графі протоколу про адміністративне правопорушення, пояснення особи, вказала, що не згідна, суд розцінює як форму захисту, оскільки інших пояснень вона не надала та не конкретизувала, з чим саме не згідна.

Окрім, цього апеляційний суд звертає увагу на заяву ОСОБА_1 (а.с.14) із змісту якої вбачається, що така свою вину визнає повністю, щиросердечно розкаюється, просить суворо не карати.

Що стосується доводів наведених в апеляційній скарзі, щодо калібрування приладу Драгер, апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1747 від 13.10.2016 року міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, становить 1 (один) рік. Подія мала місце 29.05.2021, а останнє калібрування приладу Драгер проводилось 29.09.2020, тобто в даному випадку було дотримано міжповірочний інтервал приладу за допомогою якого здійснено огляд особи на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки ОСОБА_1 29.05.2021 о 22:30 год. в м.Львові по вул.Б.Хмельницького, 251, керувала транспортним засобом марки «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку за допомогою технічного приладу Drager Alkotest 6820, що підтверджується тестом №901 від 29.05.2021, результат позитивний 1,58 проміле, порушивши вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху, чим скоїла правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, що стверджується зібраними матеріалами у справі, її дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, жодним чином не спростовано.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Шпунта Мар`яна Богдановича залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 22 червня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення без змін.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.