ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/379/21 Справа № 712/3055/21 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Кончина О. І. Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М. О.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2021 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., з участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 07 травня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 13.03.2021 року о 23 год. 45 хв. в м. Черкаси, по вул. Хрещатик, керував автомобілем Opel Astra д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, проводився у лікаря нарколога в КНП «ЧОНД» Черкаської обласної ради в м. Черкаси по пр-ту Хіміків, 62, що підтверджено висновоком № 170, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її незаконною ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 07.05.2021 р., а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження в якому вказує, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної постанови він отримав та ознайомився з нею лише 03.08.2021 р., коли безпосередньо ознайомився з матеріалами адміністративної прави про які йому до 30.07.2021 р. взагалі не було відомо.

Апеляційні вимоги мотивував тим, що суд не врахував, що він не керував автомобілем, а сидів на задньому пасажирському сидінні. Управління патрульної поліції не надало жодного доказу, який підтвердив би, що він керував автомобілем, а також суд не врахував, що за ч.1 ст.130 КУпАП було притягнуто за керування одного і того ж автомобіля в той самий час іншу особу, яка безпосередньо і керувала транспортним засобом - ОСОБА_2 , і який в свою чергу не заперечував, що саме він перебував за кермом автомобіля і при цьому перебував в стані наркотичного сп`яніння, і відносно нього було складено протокол про адмінправопорушення. Зазначає, що позбавлення водійських прав позбавить його єдиного заробітку та можливості утримувати малолітню дитину та цивільну дружину, яка не має жодного заробітку. Наголошує, що справу судом було розглянуто без його участі, та вважає, що надані до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП не містять достатніх доказів вчинення ним правопорушення, матеріали справи не дають суду можливості встановити, що він керував автомобілем, а відтак у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що в ході судового розгляду та на час винесення оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні, а саму постанову фактично отримав 03.08.2021 р. коли безпосередньо ознайомився з матеріалами адміністративної справи (а.с.18), вважаю справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно положень ст.280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події.

У відповідності до вимог п.2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особам в стані алкогольного сп`яніння.

При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обгрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 124433 від 14.03.2021 р.; висновком КНП «ЧОНД» Черкаської обласної ради № 170 від 14.03.2021 р., з якого вбачається встановлений діагноз «алкогольне сп`яніння»; письмовими поясненнями свідків, які підтвердили факт, що ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля в стані алкогольного сп`яніння; рапортом інспектора взводу №2 роти №4 БУПП в Черкаській області ДПП лейтенанта поліції О.В. Самко; довідкою облікових даних; диском з відеозаписом.

Що стосується доводів апелянта, про те, що матеріали справи не містять допустимих доказів, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, то вони є безпідставними.

Так, у висновку №170 від 14.03.2021 р. щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено, що на момент його медичного огляду він перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.3). Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в своїх письмових поясненнях підтвердили той факт, що ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля в стані алкогольного сп`яніння (а.с.4,5). Інспектор взводу №2 роти №4 БУПП в Черкаській області ДПП лейтенант поліції О.В. Самко в письмових поясненнях зазначив, що під час патрулювання по вул.Смілянська до них звернулися пересічні громадяни, які повідомили, що водій Opel Astra д.н.з. НОМЕР_1 агресивно поводить себе на проїзджій частині та порушує ПДР, направився в напрямку вул.Хрещатик. Патрулюючи вул.Хрещатик біля будинку 196, було помічено зазначений автомобіль та прийнято рішення зупинити його. Під час зупинки водій даного автомобіля почав з переднього водійського сидіння перелазити на заднє пасажирське, в ході розмови ОСОБА_1 категорично заперечував, що він водій даного автомобіля. Через деякий час на місце події підїхали пересічні громадяни, які надавали інформацію, щодо даного автомобіля, які погодилися надати письмові пояснення і підтвердити той факт, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом. Під час спілкування у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови, останній погодився пройти освідування в ЧОНД м.Черкаси, прос.Хіміків,62 і висновок даного медичного закладу, діагноз - алкогольне сп`яніння.

Отже, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та працівника поліції ОСОБА_5 спростовують доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом.

Крім того апеляційним судом був переглянутий відеозапис з нагрудних камер (бодікамер) працівників патрульної поліції, відповідно до якого 14.03.2021 р. під час спілкування працівників патрульної поліції з водієм автомобіля Opel Astra д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, в подальшому він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, і його висновок, діагноз ОСОБА_1 - алкогольне сп`яніння.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королвства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відтак, доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути установленої законом відповідальності за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 09 липня 1997 року). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20 травня 2010 року).

Таким чином, апеляційний суд вважає, що вищенаведені докази, які суд першої інстанції поклав в основу оскаржуваного рішення є належними та допустимими по даній справі, та доводять ту обставину, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом у зазначеному місці та у зазначений в протоколі час в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням всіх обставин справи, в тому числі і тих, на які посилається апелянт ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, підстав для скасування постанови судді місцевого суду і закриття провадження по справі щодо правопорушника за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає.

Враховуючи обставини справи, вважаю, що постанова судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 07 травня 2021 року відносно ОСОБА_1 є законною та обгрунтованою, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Соснівського районного суду м.Черкаси від 07 травня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 07 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Ятченко