Справа № 157/840/21 Провадження №33/802/653/21 Головуючий у 1 інстанції:Гамула Б. С.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2021 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Токарської В.Г., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Токарської В.Г. на постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 05 серпня 2021 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 10 червня 2021 року біля 20 год. на автодорозі сполученням с. Добре Камінь-Каширського району оз. Сірче керував власним автомобілем марки «BMW 320D», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисник Токарська В.Г. вважають постанову судді необґрунтованою. Посилаються на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення невірно вказано номерний знак автомобіля, не зазначено свідків, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння складено за його відсутності. Зазначає, що ОСОБА_1 не роз`яснено прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, на відеозйомці, яка не є безперервною, невідомо хто застосовував прилад Драгер, не зазначено номерний знак приладу, свідоцтво про реєстрацію вимірювальної техніки відсутнє. Також вказують, що ОСОБА_1 керував автомобілем 20 червня 2021 року, тоді як в постанові зазначено 10 червня 2021 року. Крім того, спиртних напоїв ОСОБА_1 не вживав, а вживав ліки. Просять постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративні правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Токарську В.Г., які підтримували подану апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі положеннями ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Нормами ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 220692 від 20 червня 2021 року (а.с.1), роздруківкою приладу «Драгер», згідно якої у ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння 0, 64‰ (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), відеозаписом з бодікамер працівників поліції (а.с.6), а також іншими матеріалами справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 220692 від 20 червня 2021 року, який складений поліцейським відносно водія ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП зафіксовано стан сп`яніння останнього (а.с.1).

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, встановлено ознаки сп`яніння ОСОБА_1 , а саме запах алкоголю з порожнини рота (а.с.3).

Процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.

Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

А тому, оскільки у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, працівник поліції мав право запропонувати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.

Частину 2 статті 266 КУпАП, яка зобов`язувала проведення огляду на місці зупинки у присутності двох свідків було змінено та 17 березня 2021 року вона чинна в іншій редакції, де визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, і тільки в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків.

Про застосування нагрудних бодікамер вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, сам відеозапис міститься у матеріалах справи та перегляд їх змісту вказує на те, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння зафіксована належним чином.

Як убачається з відеозапису з бодікамер працівників поліції, ОСОБА_1 пройшов огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер», при цьому незгоди з результатами такого огляду він не проявляв, також не проявляв бажання на проходженні огляду у медичному закладі (а.с.6).

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Отже, надання поліцейським до суду доказів є виконанням покладеного на нього обов`язку і не свідчить про недопустимість таких доказів.

Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 по суті порушення пояснив, що «з протоколом згідний» (а.с.1).

Такими власноручними пояснення ОСОБА_1 на місці зупинки повністю спростовуються доводи його ж апеляційної скарги про те, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також не заслуговують на увагу доводи апелянтів про те, що ОСОБА_1 не отримував копію протоколу, а також йому не роз`яснено право на захист, оскільки такі доводи спростовуються самим протоколом, в якому ОСОБА_1 розписався про те, що зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав та йому роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Дана обставина повністю підтверджується наявністю підпису ОСОБА_1 у відповідних графах протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього (а.с.1).

Таким чином, доводи в апеляційні скарзі про недотримання працівниками поліції порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, а також порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, не відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи та не спростовують пояснень самого правопорушника про керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому не приймаються апеляційним судом до уваги.

Доводи апелянтів про те, що правопорушення було вчинене 20 червня 2021 року, а не 10 червня 2021 року, як про це зазначив суддя в своїй постанові, не можуть слугувати беззаперечною підставою для скасування судового рішення і закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 , оскільки наведена обставина жодним чином не спростовує вищевказаних доказів винуватості ОСОБА_1 та не спростовує його ж визнавальних пояснень на місці зупинки транспортного засобу.

Крім того, апеляційний суд вважає вказану обставину опискою, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення було вчинене 20 червня 2021 року, що не заперечується і самим ОСОБА_1 ..

Також варто відмітити, що виправлення описки в судовому рішенні належить до компетенції суду, який постановив рішення.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Підстав для закриття провадження з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Токарської В.Г. залишити без задоволення, а постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 05 серпня 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В. П. Денісов