Справа № 509/5654/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2021 року суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Козирський Є.С. розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою:, АДРЕСА_1

за ч.2 ст.164-10 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №745297, 22.09.2021 року, о 15:00 годин, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення ЗУ "Про металобрухт", здійснив прийом металобрухту від фізичних осіб, не встановлюючи їх даних та не оформляючи акта прийому металобрухту, чим порушив абз.3,5 ч.1 ст.1 ЗУ "Про металобрухт".

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.164-10 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився. Про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Клопотань не надав, а тому справу відповідно до ст.268 КпАП України розглянуто за його відсутністю.

Представник ОСОБА_1 адвокат Коток А.М. заявив письмове клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення посилаючись на те, що ОСОБА_2 на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення не був фізичною особою підприємцем, або посадовою особою суб`єкта господарювання, що здійснює операції з металобрухтом, тому він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164-10 КпАП України, а отже в його діях відсутній склад даного правопорушення

Дослідивши письмові докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 164-10 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 2 ст. 164-10 КУпАП встановлено відповідальність за приймання металобрухту посадовою особою суб`єкта господарювання або громадянином - суб`єктом підприємницької діяльності, що здійснює заготівлю, переробку, металургійну переробку металобрухту, без складання акта приймання, визначеного Законом України «Про металобрухт».

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про металобрухт»:

- металобрухт - це непридатні для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зносу і містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів;

- заготівля металобрухту - діяльність, пов`язана з купівлею, зберіганням та реалізацією металобрухту суб`єктами господарювання.

Частинами 1, 3 ст. 4 Закону України «Про металобрухт» передбачено, що заготівлю металобрухту здійснюють суб`єкти господарювання.

Діяльність, пов`язана із заготівлею, переробкою брухту чорних та кольорових металів і його металургійною переробкою, провадиться в порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164-10 КУпАП, може бути лише посадова особа суб`єкта господарювання або громадянин - суб`єкт підприємницької діяльності, що здійснює заготівлю, переробку, металургійну переробку металобрухту.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Зважаючи на те, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення терміну «посадова особа», для визначення цього терміну слід керуватись положенням інших нормативно-правових актів та виходити з правозахисної практики, яка визначає, що головним критерієм віднесення особи до кола посадових осіб є наявність в неї організаційно-розпорядчих або адміністративно - господарських функцій.

В самому протоколі серії ВАБ 745297 від 22.09.2021 року не зазначено ні фактичної назви пункту прийому металобрухту, не додано жодного документу, який би підтверджував, що за вказаною у протоколі адресою знаходиться саме пункт прийому металобрухту, взагалі не зазначено, яку саме посаду в ньому займає гр. ОСОБА_1 та чи працює там офіційно взагалі, або чиє він суб`єктом підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем.

Отже, в матеріалах справи, які надійшли до суду, відсутні будь-які докази, які б вказували, що ОСОБА_1 зареєстрований як громадянин - суб`єкт підприємницької діяльності, що здійснює заготівлю, переробку, металургійну переробку металобрухту.

Відповідно до ст. 128 Господарського кодексу України, громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи.

Гр. ОСОБА_1 не може володіти ознаками, які можуть свідчить про нього, як про посадову особу суб`єкта господарювання, що здійснює операції з металобрухтом, або громадянина суб`єкта підприємницької діяльності, тому що він є тимчасовим підсобним працівником, а господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_3 , здійснює фізична особа підприємець ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 , запис в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань №2 556 000 0000 048864 від 12.10.2006 року), що провадить підприємницьку діяльність з оптової торгівлі відходами та брухтом (КВЕД 46.77).

Враховуючи вищезазначене, громадянин ОСОБА_1 взагалі не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 164-10 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах долучених до нього, які були зібрані органом, який склав протокол, та для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, на суд не може бути покладена функція збирання доказів, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення відсутність складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження у справі.

Отже, аналіз вищезазначених доказів вказує на відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164-10 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 164-10, 247, 252, 280, 283, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 164-10 КУпАП- закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд в Одеській області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Козирський Є. С.