Провадження номер 3/741/558/21
Єдиний унікальний номер 729/682/21
ПОСТАНОВА

іменем України

08 вересня 2021 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Сокирки Є.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення (протокол № 000803), які надійшли з Державної екологічної інспекції у Чернігівській області щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка працює Бобровицьким міським головою,

передбачене ст. 91 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 14 червня 2021 року серії № 000803 станом на 14 червня 2021 року ОСОБА_1 як відповідальна посадова особа допустила порушення правил охорони та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а саме: на об`єктах природно-заповідного фонду місцевого значення гідрологічні заказники місцевого значення «Свидовецьке» та «Болото» «Супій» не забезпечено встановлення інформаційно-охоронних знаків, чим порушила ст. ст. 25, 26, 60 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», Положення про єдині державні знаки та аншлаги на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду України, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 29.03.1994 року, та здійснила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена у ст. 91 КУпАП.

У судове засідання 08 вересня 2021 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явилась, подавши письмове клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікарняному у медичному закладі, додала до свого клопотання роздруківку листа непрацездатності номер -1, дата відкриття 06.09.2021.

03 вересня 2021 року від ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 91 КУпАП , у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. У своєму клопотанні ОСОБА_1 зазначає, що з протоколу про адміністративне правопорушення та доданих матеріалів неможливо встановити чи підпадає територія, на якій виявлено порушення правил охорони та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду під дію охоронного зобов`язання саме Бобровицької міської ради, оскільки охоронні зобов`язання оформлені як на Бобровицьку міську раду, так і на Новобасанську сільську раду.

Оскільки ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату час та місце розгляду справи, сформувала у справі свою позицію, а стаття 91 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 91 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд уважає за можливе повести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши всі обставини справи, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку, що факт вчинення вказаного правопорушення ОСОБА_1 не доведений належними та достатніми доказами.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення № 000803 від 14 червня 2021 року усупереч ч. 1 ст. 256 КУпАП не зазначено точне місце вчинення правопорушення та час його вчинення.

Статтею 91 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.

Об`єктивна сторона виражається у вчиненні дій, що порушують правила охорони та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Відносини, що виникають під час використання природно-заповідного фонду регулюються законами України «Про природно-заповідний фонд України», «Про охорону навколишнього природного середовища», Земельним кодексом, Водним кодексом та іншими нормативно-правовими актами.

Норми ст. 91 КУпАП є бланкетними (тобто такими, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилають для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність), а, отже, у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено не тільки відповідна стаття певного нормативного акта (частина, пункт), але й має бути викладено їх зміст.

Незазначення у протоколі змісту норми відповідного закону чи підзаконного акта, порушенні вимог якої інкримінується особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, позбавляє її можливості ефективного захисту, тобто є порушенням права на захист.

Разом з цим, у протоколі про адміністративне правопорушення № 000803 від 14 червня 2021 року містяться загальні посилання на ст. ст. 25, 26 та ст. 60 Закону України "Про природно-заповідний фонд України", яка, зокрема, містить у собі три частини, а, отже, зі змісту протоколу є незрозумілим, відповідно до якої саме з цих частин на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, покладався обов`язок вчиняти відповідні дії і чи вчинення таких дій покладається саме на дану особу.

Необхідно зазначити, що стаття 91 КУпАП передбачає, що до відповідальності за даною нормою закону притягуються як громадяни, так і посадові особи. Однак, у матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт, що ОСОБА_1 є відповідальною особою за допущені порушення (суб`єктом правопорушення) та що саме безпосередньо на неї були покладені обов`язки, за невиконання яких її може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 91 КУпАП.

Окремо судом констатується, що фабула порушення, яка викладена у протоколі як «порушення охорони та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду», взагалі не кореспондується із диспозицією статті 91 КУпАП.

При цьому слід зазначити, що згідно з положеннями КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться винятково в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів це такий непереборний сумнів, який залишається у суду щодо винуватості особи після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості звинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною.

Підсумовуючи викладене, суд уважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, вони не свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічні положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

У відповідності до ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП, провадження у справі про адміністративні правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення

Керуючись ст.ст. 91, 247, 268, 262, 280 та 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.О. Крупина