490/2748/21 від07.09.2021
н/п 3/490/1748/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 вересня 2021 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Скрипченко С.М., розглянувши протокол про вчинення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

04.04.2021р. у відношенні ОСОБА_1 складено протокол серії ААБ №109526 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу вбачається, що 04.04.2021р. близько 18:00 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Toyota Corola" реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в м. Миколаєві по вул. Поштовій в районі буд. №54, маючи явні ознаки наркотичного сп`яніння у вигляді тремтіння пальців рук, неприродної блідості обличчя, звужених зіниць очей. В порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на з`ясування стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом медичному закладі.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Жодних заяв або клопотань від останнього на адресу суду не надходило. Відповідно до положень ст. 268 КУпАП його явка у судове засідання не є обов`язковою.

Враховуючи наведене, вивчивши матеріали додані до адміністративного протоколу, доходжу до наступних висновків.

Так, згідно протоколу серії ААБ №109526 від 04.04.2021р. дії ОСОБА_1 було кваліфіковано як порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно положень ч. 1 ст. 130 КУпАП, настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, за змістом диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, склад даного адміністративного правопорушення утворюється із сукупності фактів, одним з обов`язкових елементів яких є здійснення керування особою транспортним засобом.

Керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі (рішення ВС/КАС від 20 лютого 2019 року справі №404/4467/16а).

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні, в тому числі й адміністративного правопорушення, слід виходити з положень статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм адміністративного законодавства відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) Європейський Суд зазначив, що у справах про адміністративні правопорушення суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Водночас, для дотримання європейського стандарту доведення вини «поза розумних сумнівів» недостатньо, щоб версія, викладена у протоколі, була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи (постанова Верховного Суду (ККС) від 21 січня 2020 року у справі № 754/17019/17, провадження № 51-2568км19, від 2 березня 2021 року справа № 750/5469/18, провадження № 51-6103км20).

З матеріалів протоколу вбачається, що у якості доказу вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції додано оптичний диск з відеозаписами з натільної камери поліцейського з місця події.

Оглядом вказаних вище відеозаписів встановлено, що обставини зупинки транспортного засобу "Toyota Corola" реєстраційний номер НОМЕР_1 не зафіксовано, запис починається з моменту коли вже зупинено декілька транспортних засобів та йдеться розмова між працівниками поліції та декількома водіями. Згідно третього відеозапису вбачається, що працівник поліції пояснює невідомій особі про підстави зупинки та виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння. Між тим, інспектор поліції не роз`яснює у чому полягають такі ознаки сп`яніння та візуально встановити їх наявність за відео неможливо, оскільки зйомка ведеться на рівні грудей та не фіксує обличчя співрозмовника. Таким чином ідентифікувати зазначену особу як ОСОБА_1 або підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом "Toyota Corola" реєстраційний номер НОМЕР_1 згідно відеозаписів відсутня можливість.

Отже, прямих та достовірних доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем за обставин описаних у протоколах матеріали справи не містять. Докази, надані органом, уповноваженим на складання протоколу, не забезпечують такий рівень доказування вини ОСОБА_1 , який не залишав би розумних сумнівів у можливості іншої версії подій, ніж зазначено у протоколі.

Суд усвідомлює суспільну небезпеку правопорушень на транспорті, особливо пов`язаних із завданням збитків майну та здоров`ю інших учасників дорожнього руху та із керуванням транспортними засобами водіями у стані сп`яніння, необхідність невідворотності покарання порушників та створення умов, які би перешкоджали розповсюдженню таких правопорушень.

Проте необхідність дотримання вимог статті 62 Конституції України (неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог статті 6 Конвенції (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), дає суду підстави для висновку про недоведеність достатніми та неспростовними доказами факту причетності ОСОБА_1 до керування транспортним засобом 04 квітня 2021 року за подій, описаних в адміністративному протоколі.

Недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідно до пункту 1 частини 1статті 247 КУпАП є підставою для закриття адміністративного провадження.

На підставі вище викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 130, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 - закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя С.М. Скрипченко