Справа № 944/4254/21 Головуючий у 1 інстанції: Білецька М.О.
Провадження № 33/811/1564/21 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участі особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 грн.

Згідно з постановою судді, 29 липня 2021 року о 14 год 00 хв ОСОБА_1 в м. Новояворівську Яворівського району Львівської області на вул. Львівська, 3, керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не переконалась що це буде безпечно, не заручилась допомогою сторонніх осіб, не дотрималась безпечного бокового інтервалу в результаті чого здійснила зіткнення з припаркованим автомобілем марки «FORD MONDEO», державний номерний знак НОМЕР_2 , який перебуває у власності ОСОБА_2 , завдавши автомобілям технічних пошкоджень. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п.10.9, 13.1 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить зняти з неї всі обвинувачення.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги її показання.

Зазначає, що під час складання протоколу потерпіла заявила, що представить всі необхідні відео з відеореєстратора та камер спостереження в суді, однак цього зроблено не було.

Апелянт вказує на те, що потерпіла не була присутньою при розгляді справи та не пред`явила в суді жодних доказів. Вважає, що напередодні цієї ситуації дана особа вже мала пошкоджений автомобіль.

У судове засідання апеляційного суду потерпіла ОСОБА_2 не з`явилася. Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка потерпілої в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 124 КУпАП відповідальність за вказаною статтею наступає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 в повній мірі даної вимоги закону дотримався.

В силу вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно з вимогами п. 10.9 Правил дорожнього руху України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, така доводиться наявними в матеріалах справи доказами, допустимість яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, які у своїй сукупності взаємоузгоджуються та доповнюють один одного.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 044003 від 29.07.2021 (а.с.1); схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 29.07.2021, у якій міститься опис технічних пошкоджень транспортних засобів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.2); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 29.07.2021 про те, що 29.07.2021 близько 14.00 год на вул. Львівська, 3, вона сіла в свій автомобіль марки «VOLKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_1 та виїжджаючи із парковки заднім ходом випадково зачепила стоячий автобоміль «FORD MONDEO» НОМЕР_2 , який був припаркований поруч, чим завдала йому технічних пошкоджень (а.с.3); письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 29.07.2021 про те, що 29.07.2021 близько 19.00 год вона вийшла з будинку, де проживає та побачила, що її автомобіль марки «FORD MONDEO» НОМЕР_2 має технічні пошкодження, а саме потертість лакофарбового покриття задньої лівої дверки та арки заднього лівого колеса. Поруч стояв автомобіль марки «VOLKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_1 , з характерним для ДТП пошкодженням переднього бампера правої сторони. Власниця автомобіля ОСОБА_1 сказала їй, що виїжджаючи з парковки випадково зачепила її автомобіль (а.с.4).

Апеляційний суд вважає достовірними письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 , щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, які наявні в матеріалах справи, оскільки такі є логічними, послідовними та узгоджуються із доказами наявними в матеріалах справи.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 будучи учасником дорожнього руху, порушила вимоги п. 10.9, 13.1 Правил дорожнього руху (рухаючись заднім ходом не переконалась що це буде безпечно, не заручилась допомогою сторонніх осіб, не дотрималась безпечного бокового інтервалу в результаті чого здійснила зіткнення з припаркованим автомобілем), що спричинило пошкодження транспортного засобу, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Покликання в апеляційній скарзі про те, що у суді першої інстанції не було представлено вагомих доказів вини ОСОБА_1 апеляційний суд розцінює, як намагання уникнути останньою адміністративної відповідальності.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що у письмових поясненнях ОСОБА_1 власноручно зазначено, що виїжджаючи із парковки заднім ходом випадково зачепила стоячий автобоміль «FORD MONDEO» НОМЕР_2 , який був припаркований поруч, чим завдала йому технічних пошкоджень, що дає підстави апеляційному суду для висновку, що пошкодження таки мало місце.

Це підтверджується також схемою ДТП, складеною 29.07.2021, з якої вбачається наявність пошкоджень автомобіля «FORD MONDEO» (а.с.2).

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, є належним та допустимим доказом.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя місцевого суду всебічно, повно та об`єктивно дослідив та з`ясував усі обставини справи, та зробив обґрунтований висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн накладене на ОСОБА_1 судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ст. 124 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2021 року, якою ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Романюк М.Ф.