Справа № 163/1524/21 Провадження №33/802/732/21 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія: ст. 472 МК України Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Романік О.О., представника митниці Пікалюка М.С., захисника Климович Т.Д., особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 розглянувши апеляційну скаргу захисника Климович Т.Д. в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , зареєстрований по АДРЕСА_2 , непрацюючого, на постанову судді Любомльського районного суду від 23 вересня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 449 (тридцять тисяч чотириста сорок дев`ять) гривень 28 копійок з конфіскацією в дохід держави 224 штуки косметичного засобу загальною вартістю 30 449,28 гривні.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він слідуючи 15 червня 2021 року з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби водієм автомобіля "Фольксваген", номерний знак НОМЕР_1 , якого увозив як товар, вказав у власній митній декларації 3 кг косметики та вживаний велосипед вагою 7 кг загальною вартістю 15 євро, не задекларувавши за встановленою формою 224 штуки косметичного засобу загальною вартістю 30 449,28 гривні, що знаходились в багажному відділенні автомобіля і були виявлені під час митного контролю.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник в апеляційній скарзі вказує на те, що накладене судом стягнення не відповідає характеру і тяжкості вчиненого правопорушення, а тому є безпідставним. Посилається на неврахування судом фактичної вартості товару згідно рахунку - фактури, також малозначності вчиненого правопорушення, щирого каяття, вчинення правопорушення через необізнаність, зважаючи на вартість товарів, неспричинення тяжких наслідків державі. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та звільнити ОСОБА_1 від відповідальності на підставі ст.22 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника та ОСОБА_1 , які, кожен зокрема, апеляцію підтримали з наведених у ній мотивів, представника митниці, який просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, за обставин вказаних у постанові, ґрунтується на досліджених судом доказах та в апеляції не оспорюється.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст.472 МК України є вірною.

Посилання апелянта на те, що діями ОСОБА_1 , не завдано державі значної шкоди, до уваги судом не приймається, оскільки не впливає на кваліфікацію вчиненого правопорушення та не може вплинути на призначене судом безальтернативне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу правопорушника, а тому правильно прийшов до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 безальтернативного стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів.

На думку апеляційного суду, розмір призначеного ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з конфіскацією товару повністю відповідає санкції ст.472 МК України та вірно встановлений судом першої інстанції.

Доводи апелянта про те, що накладене адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією товару є надто суворим, оскільки поставить ОСОБА_1 в тяжке матеріальне становище, не є обставиною, яка слугувала б підставою для скасування постанови в частині накладення адміністративного стягнення.

Як і доводи апеляційної скарги щодо застосування положень ст. 374 МК України та прийняття до уваги наданого стороною захисту документу фактури на переміщувану косметику, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, з висновками викладеними в постанові суду погоджується і апеляційний суд.

Окрім того, будь-яких об`єктивних даних про скрутне матеріальне становище до апеляційного суду не надано.

У відповідності до вимог ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Тобто застосування вимог ст.22 КУпАП до особи, на думку апеляційного суду, є правом, а не обов`язком.

Таким чином, апеляційний суд, не вбачає можливості звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, оскільки дане правопорушення не є малозначним.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови судді місцевого суду та звільнення останнього від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, про що просить скаржник в своїй апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника Климович Т.Д. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 23 вересня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду О.М.Клок