Номер провадження: 33/813/881/21
Номер справи місцевого суду: 522/4927/21
Головуючий у першій інстанції Циб І.В.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді - Князюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 28.04.2021 року в адміністративній справі відносно

громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 28.04.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 340 (триста сорок) гривень та стягнено судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні на користь держави.

Не погодившись із постановою суду 08 травня 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу. Однак, 25.05.21 року постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу було повернуто особі, яка її подала.

04.06.2021 року подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, уточнену апеляційну скаргу на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2021 року по справі № 522/4927/21 та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій апелянт просить:

-скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2021 року по справі № 522/4927/21.

-ухвалити нову постанову, якою адміністративне провадження в межах справи № 522/4927/21 закрити.

Апелянт вказує, що копія постанови станом на сьогодні ним не отримана, про існування оскаржуваної постанови апелянту стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень. Зазначає, що витяг з договору про надання правничої (правової) допомоги не додано до апеляційної скарги з технічних причин.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що під час ухвалення оскаржуваної постанови, судом не повно досліджено матеріали справи, не взято до уваги надані ОСОБА_1 докази та пояснення щодо дійсних обставин справи і як наслідок, постановлене необґрунтоване рішення.

Апелянт не погоджується з таким висновком суду, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а у спричиненні зазначеного ДТП вбачає вину іншого учасника дорожньо-транспортного руху ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 вважає, що за умови того, що ДТП дійсно відбулося внаслідок того, що ОСОБА_1 підрізав водія ОСОБА_2 , автомобілі не були б розташовані таким чином враховуючи траєкторію їх руху. Саме розташування автомобілів після ДТП свідчить про те, що ОСОБА_2 керуючи автомобілем «HAVAL», своїми діями допустив зіткнення з автомобілем «TOYOTA RAV4», який продовжував рух по третій смузі руху по вул. В. Арнаутська. В свою чергу, автомобіль

«HAVAL» , перегородив другу смугу для руху, що свідчить про те, що перед зіткненням він перестроювався з другої смуги руху в третю смугу руху по вул. В. Арнаутська, де допустив зіткнення з автомобілем «TOYOTA RAV4».

ОСОБА_1 стверджує, що водієм ОСОБА_2 порушено п. 10.5 Правил дорожнього руху України, а саме поворот необхідно виконувати так, щоб під час виїзду з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини. ОСОБА_2 в свою чергу, не дотримувався зазначеного пункту Правил дорожнього руху України, та при повороті праворуч виїхав на третю смугу руху по вул. В. Арнаутська, по якій на той час вже здійснював рух ОСОБА_1 керуючи автомобілем «TOYOTA RAV4». Крім того, при перестроюванні в іншу смугу руху, водій ОСОБА_2 не був уважним, не переконався в безпечності свого руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «TOYOTA RAV4», чим ОСОБА_2 порушено пп. «б» п. 2.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

На думку апелянта саме порушення ОСОБА_2 п. 10.5, пп. «б» п. 2.3. ПДР України призвело до виникнення зазначеної ДТП.

18 серпня 2021 року в судове засідання з`явилися ОСОБА_1 та його представник - Латка І.В., просили апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі, та просили суд постанову Приморського районного суду м. Одеси від 28.04.2021 року скасувати, провадження у справі закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу, впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенції) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, апеляційний суд, погоджується з висновками суду першої інстанції, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбачений статтею 124КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 044241 від 04.03.2021 року, схемою місця ДТП від 04.03.2021 року, поясненнями водія ОСОБА_1 від 04.03.2021 року, поясненнями водія ОСОБА_2 від 04.03.2021 року.

Згідно пояснень водія «TOYOTA RAV4» ОСОБА_1 рухався по вул. Утьосова, за автомобілем «HAVAL» в бік вул. Велика Арнаутська, яка має чотири смуги для руху. Автомобіль «HAVAL», який рухався попереду, виїхав на крайню праву смугу та зупинився. Водій ОСОБА_1 пропустивши тролейбус почав рухатись в крайню праву смугу, так як права смуга була зайнята, після чого ОСОБА_1 продовжив рухатись в третій смузі для руху, в якій водій «HAVAL» його вдарив в правий бік кузова.

Згідно письмових пояснень водія «HAVAL» ОСОБА_2 він , керуючи автомобілем «HAVAL» рухався по вул. Утьосова, здійснив поворот праворуч на вул. Велика Арнаутська в бік автовокзалу. При здійсненні маневру автомобіль «TOYOTA RAV4», здійснюючи обгін по вул. Утьосова, підрізав водія ОСОБА_2 з лівої сторони та зачепив передню ліву частину бампера його автомобіля.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП України. Підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбачає не лише умисні дії, а й дії вчинені з необережності, що в даному випадку і допустив водій ОСОБА_3 , тому доводи захисника про закриття провадження по справі, у зв`язку з відсутністю вини особи і як наслідок суб`єктивної сторони як складової адміністративного правопорушення, у даному випадку суд вважає необґрунтованими.

Враховуючи, що протокол стосовно водія ОСОБА_2 не складено, суд в межах даної справи не вправі встановлювати винуватість інших осіб.

Однак, суд вважає необхідним зазначити, що сторони не позбавлені права судового розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 10.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Відповідно до п. 10.5 Правил дорожнього руху України, поворот необхідно виконувати так, щоб під час виїзду з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини.

Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 14.6 Правил дорожнього руху України, обгін заборонено: а) на перехресті.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що водій ОСОБА_1 не дотримався п. 10.4 ПДР, тобто перед поворотом праворуч завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку; п. 10.5 ПДР, тобто при повороті не рухався ближче до правого краю проїзної частини; п. 13.1 ПДР, тобто не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу; а також п. 14.6 ПДР, тобто здійснював обгін на перехресті, де це заборонено, у результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «HAVAL», д/н НОМЕР_1 , який також повертав праворуч на перехресті вул. В. Арнаутська та вул. Утьосова. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив норми ст. 124 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП: порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, з викладеного випливає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю доведена зібраними та дослідженими під час судового розгляду матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, не встановлено.

Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

17.03.2021 року набрав чинності Закон України № 1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», яким посилено відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, і на теперішній час передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеській апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 28.04.2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 20.08.2021 року.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Князюк