Справа № 451/1587/21
Провадження № 3/451/984/21
ПОСТАНОВА

іменем України

02 листопада 2021 року місто Радехів

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Куцик-Трускавецька О.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного Управління Держпраці у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, проживаючого: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за частиною 1 статті 41 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №ЛВ11790/394/АПП/ПТ від 03.09.2021, ОСОБА_1 , директор ТзОВ «Стоянівський торфобрикетний завод» з 01.11.2007 згідно з наказом від 01.11.2007 №1-к, народився 04.02.1955 в селище 3-я сьома лінія В`яземського району Хабаровського краю, проживаючого: Львівська обл. с. Стоянів, РНОКПП НОМЕР_1 , вчинив адміністративне правопорушення виявлене 03 вересня 2021 під час проведення планового заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю у Товариства з обмеженою відповідальністю «Стоянівський торфобрикетний завод», що знаходиться за фактичною адресою:80220, Львівська обл., Радехівський р-н, село Стоянів, ВУЛ.РЖИЩІВСЬКА, будинок 81, порушення вимог законодавства про працю, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Зокрема, під час проведення інспекційного відвідування ТзОВ «Стоянівський торфобрикетний завод», головним державним інспектором було встановлено порушення ОСОБА_1 законодавства про працю, а саме:

вимог частини першої статті 38 КЗпП України: трудовий договір, укладений на невизначений строк, розривається працівником за наявності письмового попередження власника або уповноваженого ним органу за два тижні. Однак працівника ОСОБА_2 згідно з наказом від 17.03.2021 №3-к звільнено з посади фінансового директора з 18.03.2021 за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України, на підставі особистої заяви працівника, поданої 17.03.2021.

вимог частини першої статті 115 КЗпП України, частини першої статті 24 Закону України «Про оплату праці»: виплата заробітної плати не проводиться регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом) не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів, та пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Зокрема, виплату заробітної плати за першу половину липня 2021 року проведено до оплати 19.07.2021 згідно видаткового касового ордера №42 від 19.07.2021 та відомості на виплату 7 готівки за липень 2021 року; виплату заробітної плати за другу половину липня 2021 року проведено до оплати 09.08.2021 згідно видаткового касового ордера №43 від 09.08.2021 та відомості на виплату готівки за липень 2021 року;

вимог частини першої статті 117 КЗпП України: у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в день звільнення, при відсутності спору про їх розмір, не виплачується середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, зокрема: працівника ОСОБА_3 згідно з наказом від 28.07.2020 №8-к звільнено з роботи 28.07.2020, виплата всіх сум, що належать від Підприємства, проведено 30.07.2020 згідно видаткового касового ордера від 30.07.2020 №51; працівника ОСОБА_4 згідно з наказом від 28.07.2020 №8-к звільнено з роботи 28.07.2020, виплату всіх сум, що належать від Підприємства, проведено 30.07.2020 згідно видаткового касового ордера від 30.07.2020 №51.Однак в ході інспекційного відвідування не надано документів, які б свідчили про виплату працівникам середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

ОСОБА_1 , будучи особою, який притягається до адміністративної відповідальності, вину у вчиненні правопорушення визнав.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд доходить такого висновку.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 41 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України «Про звернення громадян», або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Частиною першою статті 38 КЗпП встановлено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Відповідно до частини 1 статті 115 КЗпП та частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата,

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 КУпАП, доведена:

актом, складеним за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду (а.с.4-8);

наказом про призначення на посаду директора від 01.11.2007, відповідно до якого ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків директора(а.с.10);

наказом №3-к та заявою від 17.03.2021(а.с.11,12);

видатковими касовими ордерами та відомостями про виплату готівки(а.с.14-18,22-23);

наказом №8-к та заявами від 28.07.2020(а.с.19, 20).

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколах про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми для прийняття рішення. Доказів, які б спростовували наведені в протоколах обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 законодавства про працю, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 41 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 41 КУпАП, яка доведена повністю; обставину, яка пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення щире розкаяння винного, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому вважає, що на ОСОБА_1 , слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 41 КУпАП у виді штрафу. Накладення судом на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є достатнім для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 40-1, 283, 284 КУпАП, статті 4 ЗУ «Про судовий збір», Радехівський районний суд Львівської області

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців, що обчислюється з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СуддяО. Б. Куцик-Трускавецька