Справа №461/6480/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2021 року року суддя Галицького районного суду м.Львова Мисько Х.М., з участю представника Львівської митниці Державної митної служби України Зирянова Ю.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 27.07.2021 року, -

за ст.471 Митного Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

28.07.2021 року, близько 20 год. 50 хв., громадянин України ОСОБА_2 прямував з Англії до України рейсом RK1642 «Лондон-Львів» через митний пост «Львів-аеропорт» Львівської митниці, обравши формою проходження митного контролю смугу руху спрощеного митного контролю «Зелений коридор». В ході проведення візуального огляду багажу виникла підозра про наявність товарів, що підлягають митному оформленню, та/або переміщення яких через митний кордон обмежене. Пасажира було переведено до спеціально відведеної кімнати огляду для проведення огляду товарів, де було виявлено валютні цінності, які він заявив усно, а саме готівкові кошти в сумі 10000 фунтів стерлінгів. Курс валют станом на 28.07.2021 року становить 1 євро 31,7814, 1 фунт стерлінгів 37,172. Відповідно до статті 197 Митного кодексу України затвердженого Законом України N 4495-VI від 13 березня 2012 року, Закону України "Про валюту і валютні операції" №2473-VIII від 21 червня 2018 року, постанови Правління НБУ від 02 січня 2019 року №5 «Про затвердження положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» переміщення через митний кордон валютних цінностей у сумі більше 10000 євро підлягає обов`язковому письмовому декларуванню. Сума в еквіваленті 10000 євро, а саме: 8550 фунтів стерлінгів відповідно до курсу НБУ на 28.07.2021 року була повернута громадянину громадянин України ОСОБА_3 . Товари, що не перевищують неоподатковану норму були пропущені гр. України ОСОБА_2 для ввезення на митну територію України.

Згідно статті 366 Митного кодексу України, канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Таким чином, гр. ОСОБА_2 порушив встановлений порядок проходження смугою руху спрощеного митного контролю «зелений коридор», тобто переміщував товар, який, вагою, класифікацією перевищує норму ввезення громадянами товарів на митну територію України.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) статтею 471 Митного кодексу України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні факт вчинення правопорушення визнав, просив повернути вилучені в нього кошти на підставі долучених до матеріалів справи документів.

Представник Львівської митниці в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, покликаючись на матеріали справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та представника Львівської митниці Державної митної служби України, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.471 Митного Кодексу України.

Факт вчинення адміністративного правопорушення стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення №1402/20900/21 від 28.07.2021 року та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.471 МК України, передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Відповідно до п.6 Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, затверджене Постановою НБУ від 02.01.2019 року №3 з метою реалізації вимог Закону України «Про валюту і валютні операції»встановлено, що фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10 000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Згідно зі ст.471 МК України, за дане правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення у виді штрафу і конфіскації незадекларованих товарів.

Разом з цим, при вирішенні питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон; джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.

Відповідно до ч.1 ст.1 МК України, законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені устатті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. При цьому, відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В той же час, згідно з ч.2 ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 року, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до положень ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 02 листопада 2004 року в справі «Трегубенко проти України» зазначив, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, interalia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Пошук такого справедливого балансу пролягає через всю Конвенцію. Далі Суд зазначає, що необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення щодо Брумареску, параграф 78).

Таким чином, оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, передбаченого ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини виходить із оцінки забезпечення «справедливого балансу», дотримання принципу пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства і основними правами окремої людини) (пункти 69, 73 рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, пункти 31, 34 рішення у справі «Ісмаїлов проти РФ» від 06 листопада 2008 року).

Правильне застосування законодавства незаперечно становить суспільний інтерес, проте із урахуванням обставин даної справи, не відповідатиме принципу пропорційності (справедливої рівноваги між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав конкретної особи), а необхідна рівновага не буде забезпечена, якщо відповідна особа буде нести «особистий і надмірний тягар».

При прийнятті рішення суд враховує, надані представником особи, яка порушила правила митного законодавства пояснення та встановлені в цілому у судовому засіданні обставини.

Так, в ході судового розгляду справи належними та допустимими доказами достовірно встановлена законність джерела походження грошових коштів, вилучених у ОСОБА_1 . Зокрема, з долучених до матеріалів справи податкових декларацій 2019, 2020 р.р. вбачається, що ОСОБА_1 отримав грошові кошти, в т.ч. за результатами здійснення своєї трудової діяльності за кордоном. Вказані документи належним чином посвідчені та перекладені на українську мову.

Таким чином, вирішуючи питання накладення адміністративного стягнення на винну особу, суд дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_1 лише основного адміністративного стягнення за ст.471 МК України у виді штрафу в розмірі 1700 грн. без застосування конфіскації предметів правопорушення.

Звільняючи порушника від додаткового адміністративного стягнення у виді конфіскації безпосереднього предмета правопорушення за ст.471 МК України, суд враховує наступні умови:

а) порушення митних правил полягає лише в тому, що грошові кошти не було письмово задекларовано ОСОБА_1 та жодних інших негативних наслідків порушення не настало, державі не завдано майнової шкоди, збитків у вигляді несплати митних платежів тощо;

б) конфіскація грошових коштів може істотно вплинути на майновий стан ОСОБА_1 ;

в) переміщувані грошові кошти мають безсумнівно підтверджене законне походження.

Вказане рішення суду узгоджується з вимогами ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таке покарання буде непропорційним переслідуваній меті і покладатиме на ОСОБА_1 індивідуальний і надмірний тягар.

Відповідно до ст.40-1КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 454,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 524, 527, 528 МК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України та накласти на нього стягнення - 1700,00 грн. штрафу в дохід держави.

Вилучені відповідно до протоколу №1402/20900/21 від 28.07.2021 року Фунти стерлінгу в сумі 1450,00 - повернути ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 454,00 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Х.М. Мисько