Справа № 491/280/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року м. Ананьїв

Суддя Ананьївського районного суду Одеської області Желясков Олег Олександрович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.1831 Кодексу України про адміністративні правопорушення громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку с. Гандрабури Ананьївського району Одеської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , відомості щодо трудової діяльності не надано, протягом року притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.1831 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не сплачувала аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не є дитиною з інвалідністю, дитиною, яка хворіє на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, або дитиною, яка отримала тяжкі травми, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги), які зобов`язана сплачувати відповідно до рішення Золочівського районного суду Харківської області №622/118/14-ц від 06 березня 2014 року, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, і станом на 01 березня 2021 року становить 82560 гривень 42 копійки.

За вказаним фактом державним виконавцем Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Лютовою А.І. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 23 березня 2021 року №4 за ч.1 ст.1831 КУпАП.

Після надходження до суду справу про притягнення громадянки ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, з урахуванням необхідності належного сповіщення особи про дату, час та місце слухання справи з дотриманням вимог ст.2772 КУпАП, було призначено до розгляду на 06 квітня 2021 року.

Про дату, час та місце слухання справи ОСОБА_1 було повідомлено шляхом направлення на її адресу, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, судової повістки.

06 квітня 2021 року ОСОБА_1 не з`явилася до суду. Причину неявки не повідомила. При цьому до суду не надійшли відомості про те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до листа керівника апарату Ананьївського районного суду Одеської області від 05 квітня 2021 року судова повістка про виклик до суду громадянку ОСОБА_1 на 06 квітня 2021 року, адресату направлена не була, оскільки Ананьївський районний суд Одеської області не забезпечений потовими марками для направлення поштової кореспонденції поштою.

Розгляд справи було відкладено на 15 квітня 2021 року, для чого на адресу ОСОБА_1 було направлено повістку про виклик з повідомленням про вручення.

15 квітня 2021 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Будь-яких заяв чи клопотань від неї до суду не надійшло.

Відповідно до листа керівника апарату Ананьївського районного суду Одеської області від 09 квітня 2021 року судова повістка на адресу громадянки ОСОБА_1 про її виклик до суду на 15 квітня 2021 року направлена адресату не була, оскільки Ананьївський районний суд не забезпечений поштовими марками, що унеможливлює направлення поштової кореспонденції сторонам по справі.

Розгляд справи було відкладено на 26 квітня 2021 року, для чого на адресу громадянки ОСОБА_1 було направлено судову повістку про виклик з повідомленням про вручення.

26 квітня 2021 року ОСОБА_1 до суду з`явився, де отримала пам`ятку про права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та до початку судового засідання через канцелярію суду надала письмову заяву, в якій просить розгляд справи відкласти на іншу дату, оскільки має намір залучити до участі у розгляді справи адвоката для захисту її прав під час наступних судових засідань.

З урахуванням заяви ОСОБА_1 від 26 квітня 2021 року розгляд справи було відкладено на 13 травня 2021 року на 15 годину 00 хвилин.

13 травня 2021 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючому по справі.

З урахуванням вказаної заяви на підставі подання головуючого по справі від 17 травня 2021 року справу було направлено до Одеського апеляційного суду для вирішення питання щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід.

Постановою Одеського апеляційного суду від 27 травня 2021 року справу було передано для розгляду до Любашівського районного суду Одеської області.

07 липня 2021 року матеріали справи надійшли з Любашівського районного суду Одеської області до Ананьївського районного суду Одеської області.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 01 липня 2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого по справі залишено без задоволення.

З урахуванням наведеного Ананьївським районним судом Одеської області справу було призначено до розгляду на 12 серпня 2021 року на 08 годину 10 хвилин, та громадянці ОСОБА_1 було направлено повістку про виклик до суду на вказану дату.

12 серпня 2021 року ОСОБА_1 з`явилась до суду та до початку судового засідання надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути буз її участі. Крім того зазначила, що свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнає у зв`язку з відсутністю коштів та джерел доходів для сплати аліментів, а також просить провадження по справі закрити у зв`язку з закінченням передбачених ст.38 КУпАП строків для притягнення до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи встановлено, що дії громадянки ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.1831 ч.1 КУпАП, тобто, несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Суд, врахувавши заяву громадянки ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, взявши до уваги той факт, що дійсно по вказаній справі строки притягнення до адміністративної відповідальності станом на 12 серпня 2021 року сплинули, однак, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.1831 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, частиною 1 ст.1831 КУпАП передбачена відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Протокол про адміністративне правопорушення №4 від 23 березня 2021 року складено відносно ОСОБА_1 за несплату нею аліментів на утримання її малолітньої дочки, та її дії державним виконавцем кваліфіковано за ч.1 ст.1831 КУпАП.

Водночас з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що протягом року ОСОБА_1 притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.1831 КУпАП.

Стаття 1831 КУпАП за змістом складається з вичерпної кількості частин, які відповідають певному складу адміністративного правопорушення, вчиненого особою.

Частиною 3 ст.1831 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті.

Судом було перевірено інформацію в комп`ютерній програмі документообігу загальних судів «Д-3».

За результатами перевірки було встановлено що Ананьївським районним судом Одеської області 25 червня 2020 року було розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення за протоколом від 28 квітня 2020 року №4, складеним відносно ОСОБА_1 за вчинення нею адміністративної правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1831 КУпАП.

За результатами розгляду вказаної вище справи було прийнято відповідне рішення, а саме - постанову у справі про притягнення громадянки ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.1831 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт.

У відповідності до ст.39 КУпАП якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню.

Постанова суду від 25 червня 2020 року була виконана 06 липня 2020 року, що підтверджується відомостями, які містяться у статистичній картці в комп`ютерній програмі документообігу загальних судів «Д-3».

Таким чином встановлено, що дії громадянки ОСОБА_1 , які мали місце в період часу з 27 січня 2014 року по 23 березня 2021 року, та за які відносно неї складено протоколом про адміністративне правопорушення №4 від 23 березня 2021 року за ч.1 ст.1831 КУпАП, підпадають під склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.1831 КУпАП, а саме - повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті.

Також суд звертає увагу на те, що суд не вправі самостійно змінювати кваліфікацію дій громадянки ОСОБА_1 на ч.3 ст.1831 КУпАП, оскільки така кваліфікація буде погіршувати її становище.

Суд, враховуючи вищезазначені обставини, вважає, що адміністративне правопорушення, вчинене громадянкою ОСОБА_1 , було безпідставно кваліфіковано за ч.1 ст.1831 КУпАП.

Так, згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, суд не може самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином суд перебере на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Приймаючи дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість особи поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, відеоматеріалами та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Відповідно до ст.19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому суд зазначає, що діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено право суду змінювати правову кваліфікацію вчиненого правопорушення, більше того, погіршувати становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд зазначає, що відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Алене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Частиною 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях громадянки ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.1831 ч.1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1831, 221, п.1 ч.1 ст. 247, 251, 283-284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення №4 від 23 березня 2021 року за фактом вчинення громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканкою с. Гандрабури Ананьївського району Одеської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , відомості щодо трудової діяльності не надано, адміністративного правопорушення, передбаченого ст.1831 ч.1 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: О.О.Желясков

Постанова вступила в законну силу „___ _______ 20__ року.