Провадження № 3/756/6556/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 вересня 2021 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Яценко Н.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 220198 від 17.07.2021 року, 17.07.2021 о 21 год.50 хв. в м. Києві, по Героїв Дніпра, 71 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Шевроле» н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, зіниці очей мляво реагують на світло. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився що зафіксовано на бодікамеру АА00590, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судове засідання призначене на 29.09.2021 на 10 год. 30 хв. не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, суд вважає за можливе провести розгляд справи без його участі.

Дослідивши письмові докази по справі суд доходить наступного висновку.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.6 розділу 1 та п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09.11.2015 року (далі Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУаП.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суддя, дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх в сукупності, доходить до висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, відеоматеріалом з бодікамери АА-00590 з якого убачається, що автомобіль «Шевроле» д.н. НОМЕР_1 був зупинений працівниками поліції шляхом переслідування. З автомобіля вийшло декілька осіб, один з яких, як встановлено ОСОБА_1 з самого початку стверджував , що автомобілем він не керував та посилався на те, що працівники поліції не доведуть , що саме він перебував за кермом. В своїх поясненнях посилався на те, що за кермом перебувала неповнолітня особа . Інша особа стверджувала, що він є неповнолітнім і саме він керував автомобілем. Разом з тим, на відео задокументовано, як працівник поліції посилається на те, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля і вказує, що автомобіль «Шевроле» д.н. НОМЕР_1 виїхав на смугу зустрічного руху, оскільки водій нетверезий та наполягав на тому, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом і він з іншою особою мінялися місцями. З наданого суду відео також прослідковується зухвала поведінка ОСОБА_1 відносно працівників поліції, нецензурна лайка та постійне твердження, що вони не доведуть саме його керування транспортним засобом. При цьому під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 інша особа декілька раз на автомобілі «Шевроле» намагався залишити місце події. Разом з тим, в автомобілі знаходилась значна кількість осіб чоловічої статті, однак лише ОСОБА_1 наполягав постійно на своєму не керуванні автомобілем. Фактично суд вважає, що невизнання своєї вини ОСОБА_1 суд розцінює як обраний спосіб уникнення адміністративної відповідальність.

Як зазначено в ст.252 КпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.6 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Відповідно до ст.33 КпАП України, суд, при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та ступінь його вини.

Оскільки санкція ч. 1 статті 130 КУпАП передбачає безальтернативне покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч.1 ст. 130 КпАП України, п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний код не відомо) визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код не відомо) на користь держави судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня її постановлення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання три місяці, з дня набрання постановою законної сили.

Суддя