ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 951/516/21Головуючий у 1-й інстанції Чорний І.А.
Провадження № 33/817/446/21 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю:

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 29 червня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Козівського районного суду Тернопільської області від 29 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Як визнав суд, 07.06.2021 року близько 05:10 год. на вул. І. Франка в смт. Козова, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Duster державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, почервоніння обличчя. На вимогу поліцейського, водій відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 та проведення такого огляду у медичному закладі також відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі особа, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ставить питання про скасування вищевказаної постанови Козівського районного суду Тернопільської області від 29 червня 2021 року та закриття провадження у справі.

Вважає, що судове рішення винесене з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням усіх фактичних обставин справи, що потягнуло необґрунтоване, надто суворе адміністративне стягнення за вчинене правопорушення.

Стверджує, що що працівниками патрульної поліції порушено ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", а саме порушено порядок зупинення транспортного засобу.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення повинен бути складений у присутності двох свідків, пояснення останніх повинні бути долученні до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Стверджує, що при розгляді справи судом першої інстанції не було повідомлено ОСОБА_1 про час та дату розгляду справи, чим порушено його права, визначені ст.268 КУпАП.

Просить скасувати постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 29 червня 2021 року і закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки не приймав участі в розгляді даної справи судом.

Справа призначалася до розгляду на 29.07.2021 р. та 10.08.2021 р.

Апелянт ОСОБА_1 повторно в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча апеляційним судом приймались заходи для його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Крамар В.Л. подав клопотання про відкладення розгляду справи на дату після 27.08.2021 року, однак не надав належних доказів, які б підтверджували поважність причин неможливості його явки до суду на дату розгляду справи, визначену судом.

Також, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи 10.08.2021 року, в судове засідання не з`явився і не повідомив суд про наявність поважнїх причин його неявки до суду.

Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Окрім того, апеляційний суд приймає до уваги, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа Каракуця проти України)

За наведених обставин вважаю за можливе розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 не приймав участі у розгляді справи судом першої інстанції.

Відповідно до ст.285 КУпАП копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Відповідно до повідомлення про надіслання копії постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що копію судового рішення апелянт отримав 05.07.2021 року. (а. с.18)

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 13.07.2021 року.

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено ОСОБА_1 , з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 465200 від 07.06.2021 року близько 05:10 год. на вул. І. Франка в смт. Козова, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "Renault Duster", державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, почервоніння обличчя. На вимогу поліцейського, водій відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 та проведення такого огляду у медичному закладі також відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, підписаний ОСОБА_1 , а викладені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом першої інстанції.

Твердження апелянта про недотримання працівниками поліції порядку та підстав зупинки транспортного засобу спростовується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 047682 від 07.06.2021 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень.

Апеляційний суд звертає увагу, що відмова ОСОБА_1 від проходження на вимогу працівників поліції, які назвали наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, огляду на стан сп`яніння, жодним чином не пов`язана з причиною зупинки транспортного засобу під його керуванням.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції, яким зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 та проведення такого огляду у медичному закладі.

Твердження апелянта про порушення його прав гарантованих ст.268 КУпАП стосовно неповідомлення його про дату, час та місце розгляду справи спростовується спростовується вищевказаним відеозаписом фіксації правопорушення, яким зафіксовано як працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про розгляд справи у Козівському районному суді 29.06.2021 року.

Доводи ОСОБА_1 на предмет відсутності двох свідків при фіксації правопорушення, як на підставу скасування судового рішення, є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Таким чином, участь двох свідків при фіксації правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є необхідною лише за умови неможливості застосування поліцейським технічних засобів відеозапису.

Оскільки в даному випадку працівниками застосовувались технічні засоби відеозапису, тому відсутність двох свідків при фіксації адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , не суперечить вимогам чинного законодавства і не може бути підставою для скасування судового рішення.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним, оскільки докази, які є наявні у матеріалах справи є належними та допустимими, оскільки вони отриманні у передбачений законом спосіб, у тому числі у порядку передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

З урахуванням наведених обставин, вважаю, що доводи апелянта ОСОБА_1 про неповне та необ`єктивне з`ясування всіх обставин справи судом першої інстанції, є безпідставними та необґрунтованими.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Козівського районного суду Тернопільської області від 29 червня 2021 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та закриття провадження у справі, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Козівського районного суду Тернопільської області від 29 червня 2021 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 29 червня 2021 щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя