ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1116/21 Справа № 211/1622/21 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 червня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, маючого 2 неповнолітніх дітей, приватний підприємець, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 гривень 00 копійок.

Районний суд зазначив, що ОСОБА_1 о 09-53 годині 07.03.2021 року в м. Кривий Ріг, вул. Дніпровське шосе, буд. 60, керував транспортним засобом PORSCHE CAYENNE, д. н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на встановлення стану в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить скасувати постанову, у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

На його думку, суд першої інстанції поверхнево розглянув справу, та не дослідив належним чином докази по справі, остільки при дослідженні матеріалів справи, а саме з відеозаписів з бодікамери, наданих працівниками патрульної поліції вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду в закладі КП КБЛПД ДОР, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість притягнення його до адміністративної відповідальності. Посилається, що свідок ОСОБА_2 підтвердив факт того, що він не відмовлявся від проходження даного медичного огляду.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, постанову суду скасувати, закривши провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності...

В ході апеляційного розгляду встановлено, що вказаних вимог закону судом першої інстанції не було дотримано належним чином.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд зазначає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного чи іншого сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначена в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до п.п. 2, 6, 7 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок)).

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення був складений стосовно ОСОБА_1 за те, що він о 09-53 годині 07.03.2021 року в м. Кривий Ріг, вул. Дніпровське шосе, буд. 60, керуючи транспортним засобом PORSCHE CAYENNE, д. н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на встановлення стану в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. ОСОБА_1 від підпису відмовився. Водійське посвідчення не вилучалось.

В обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 , районний суд послався на рапорт поліцейського, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

Але, на переконання апеляційного суду, письмові пояснення вищевказаних свідків, на які посилався суд першої інстанції як на доказ винуватості ОСОБА_1 , є не належними доказами правомірності його притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки вони складені на одному аркуші та бланку, одним і тим же почерком, що відповідно викликає сумнів у достовірності таких пояснень. Крім цього, вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень. Тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Більш того, з дослідженого відеозапису з нагрудної камери поліцейського, апеляційним судом встановлено, що працівник патрульної поліції водію ОСОБА_1 запропонував в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я для визначення стану наркотичного сп`яніння. Але будь-яких об`єктивних ознак наркотичного сп`яніння, про які зазначено в протоколі, взагалі не видно. Також, з відеозапису не вбачається відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду. Він зазначив, що керує машиною, яка йому не належить, він не може її залишити на проїжджій частині дороги, та прохав у супроводі проїхати до лікаря-нарколога.

Окрім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що при перегляді даного відеозапису видно, що патрульні поліцейські при роз`ясненні свідку фактичних обставин події зазначили, що зупинили водія ОСОБА_1 при вчинення ним адміністративного правопорушення за перевищення дозволеної швидкості, але при складенні даної постанови, при перевірці його особи ними було з`ясовано, що на нього раніше було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП за те, що відмовлявся від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, та працівники поліції за цих обставин вирішили повторно запросити на проходження медичного огляду.

В апеляційному суді ОСОБА_1 зазначив, що він не вживав та не вживає ніяких психотропних речовин, хронічне захворювання,- бронхіальну астму. Крім того, зазначив, що працівники поліції зупинили його за перевищення ним дозволеної швидкості, від чого він не відмовлявся та вони одразу винесли постанову про адміністративне правопорушення за перевищення швидкості, та тільки після того, як встановили його особу, у них було зазначено, що раніше на нього було складено протокол за відмові в проходженні медичного огляду на встановлення стану сп`яніння. Але раніше суд визнав безпідставним складання протоколу, за що на нього були ображені поліцейські. Тому вони вказали, що начебто у нього почервонілі очі та йому необхідно пройти огляд. На його думку, було допущено упереджене ставлення до нього поліцейських. Також, він зазначив, що був згоден на проходження медичного огляду.

В апеляційному суді було допитано свідка ОСОБА_2 , який був пасажиром автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , який зазначив, що ОСОБА_1 не перебував в стані ні алкогольного сп`яніння, ні наркотичного сп`яніння, та не відмовлявся від проходження медичного огляду.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що виявлені порушення вимог чинного Законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , на які районний суд належної уваги не звернув, та прийняв рішення, яке не можна визнати законним.

Апеляційний суд критично оцінює докази, на які послався районний суд, з точки зору їх достовірності та допустимості та вважає, що вони не могли бути покладені в основу судового рішення.

Районним судом не виконані вимоги ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, з огляду на відсутність допустимих та належних доказів через допущені працівниками поліції порушення вимог закону, апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 районним судом не доведена поза розумним сумнівом.

В зв`язку з цим, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік, - скасувати.

Постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко В.Д.