ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6779/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2021 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва О.В. Домарєв, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу - 30.06.2021 р. приблизно о 20-30 год. за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинила сварку з колишньою невісткою ОСОБА_2 , під час якої виражалась нецензурною лайкою, погрожувала, кидалась в бійку, чим своїми діями завдала психологічного, фізичного, економічного насильства.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у скоєнні зазначеного правопорушення не визнала та суду пояснила, що 30.06.2021 р. приблизно о 20-00 год. вона разом зі своїм сином прибули до її онука, який проживав разом із сином в кв. АДРЕСА_2 . Прибуши до квартири, її син відчинив двері квартири, їх зустрів онук, вона подарував онуку м`яч. В цей час з ванної кімнати вибігла колишня невістка ОСОБА_2 та почала їй погрожувати, кидалась в бійку, намагалась виштовхати з квартири, погрожувала позбавити її сина батьківських прав. Ці дїї її невістки були спрямовані на недопущення її та її сина до квартири. Жодних нецензурних слів вона при спілкуванні з невісткою не застосовувала, в бійку не кидалась, навпаки була жертвою нападу з боку невістки.

Покази ОСОБА_1 підтвердив її син ОСОБА_3 , який пояснив, що дійсно 30.06.2021 р. о 20-30 год. він разом із маті`ю прибув до своєї квартири по АДРЕСА_2 . Його мати хотіла побачити онуку, придбала йому м`яч у якості подарунку. Коли вони увійшли до квартири, щодо появи матері була агресивно налаштована його колишня дружина ОСОБА_2 . Вона почала нецензурно виражатись на адресу колишньої свекрухи, кидалась в бійку, чинила перепони у спілкуванні онука із бабусею. Стверджував, що його мати не вчиняла відносно ОСОБА_2 насильницьких дій, не виражалась на її адресу нецензурною лайкою.

Допитана в якості свідка відповідно до положень ч.3 ст. 269 КУпАП ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 30.06.2021 р. у вечірній час до її квартири без запрошення завітала її колишня свекруха ОСОБА_1 . Вона разом із сином зайшли до своєї кімнати, проте ОСОБА_1 почала вриватись до кімнати, схопила її за шию та руки, спричиняла фізичний біль. Вона викликала сусідів та поліцію. При цьому ОСОБА_1 виражалась на її адресу нецензурною лайкою.

Свідок ОСОБА_4 підтвердив, що 30.06.2021 р. на прохання своєї сусідки ОСОБА_2 він прибув до квартири АДРЕСА_2 . В квартирі він побачив ОСОБА_1 , яка виражалась на адресу потерпілої ОСОБА_2 нецензурною лайкою. На руках у потерпілої ОСОБА_2 він бачив тілесні пошкодження.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цьогопринципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Між тим, відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Об`єктивна сторона ст. 173-2 КУнАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Психологічне насильство в сім`ї насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під психологічним насильством слід розуміти словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Під економічним насильством слід розуміти умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру

Під фізичним насильством слід розуміти ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

В протоколі відносно ОСОБА_1 працівниками поліції в її діях визначено одразу три форму домашнього насильства - психологічне, економічне та фізичне. При цьому не конкретизовано які дії ОСОБА_1 завдали економічного насильства потерпілій.

Що стосується психологічного насильства, матеріали справи не містять належних доказів вчинення ОСОБА_1 таких дій, які б підпадали під ознаки психологічного насильства, а саме висловлення образ, погроз тощо. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 нецензурно виражалась в бік потерпілої. Натомість, потерпілою стороною був наданий аудіозапис подій, які відбувались 30.06.2021 р., на якому зафіксовані обставини спілкування ОСОБА_1 та потерпілої. На цьому аудіозаписі відсутні нецензурні висловлення в бік потерпілої з боку ОСОБА_1 , що підтверджує показання ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_3 що ОСОБА_1 не здійснювала психологічне насильство відносно своєї колишньої невістки.

Також не надано суду доказів вчинення ОСОБА_1 фізичного насильства відносно потерпілої. Хоча потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні стверджувала, що ОСОБА_1 завдала їй тілесних ушкоджень, суд не може прийняти до уваги в цій частині показання свідка ОСОБА_4 , оскільки факт наявності тілесних ушкоджень, час та механізм їх отримання може бути встановлений лише відповідним експертним дослідженням, а не показаннями свідка. Проте матеріали справи не містять висновку експерта, який би підтвердив наявність у заявника ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Що стосується наявності правових підстав для перебування ОСОБА_1 в квартирі, де мешкає потерпіла, суд ураховує положення ст. 257 Сімейного Кодексу України, де визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Судом встановлено, що разом із потерпілою в квартирі АДРЕСА_2 мешкають ОСОБА_3 та його син. Таким чином, ОСОБА_1 правомірно відвідувала сина та онуку в квартирі. Жодних судових рішень, які б обмежували спілкування онуки та бабусі матеріали справи не містять.

Аналіз наведених обставин свідчить про відсутність належних доказів, які б поза розумним сумнівом доводили, що ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та враховуючи положення ч.1 ст. 247 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а тому з цих підстав провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ч.1 ст. 247 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Домарєв