Справа № 426/2605/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

Головуючого судді Криви Ю.В.,

За участю секретаря судового засідання Чернишової О.С.,

за участі прокурора Барабаша Ю.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Луганській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженки с. Боровкове Новокузнецького району Кемеровської області, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої, -

за ч. 3 ст. 172-6 КУпАП,-

встановив:

31 серпня 2021 року до Сватівського районного суду Луганської області з Управління стратегічних розслідувань в Луганській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшли матеріали про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 3 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) стосовно ОСОБА_2 , з яких слідує, що ОСОБА_2 , будучи особою, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зазначену у підпункті «в» пункту 1 ч. 1 ст. 3 3акону№ 1700-VІІ є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 абз.2 ч. 2 ст. 45 розділу VІІ «Фінансовий контроль» Закону України про запобігання корупції», несвоєчасно 01.04.2021 о 20 год. 30 хв., без поважних причин, подала шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік (після звільнення) за формою, що визначається Національним агентством, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення не визнала та пояснила, що вважає, що її незаконно звільнили з роботи, тому вона оскаржує даний наказ і наразі розглядається справа про поновлення її на роботі. На даний час нею подано касаційну скаргу та справа перебуває у Верховному Суді. В зв`язку з цим вона переживає дуже велике емоційне хвилювання. Останнє судове засідання в апеляційному суді відбулося 04 лютого 2021 року, в якому рішення було постановлено не на її користь. Після засідання вона приїхала додому дуже подавлена, погано почувалась. Однак декілька днів до лікаря не зверталась, оскільки вважала, що їй полегшає. Однак, вже 09 лютого 2021 року вона звернулась за допомогою до лікаря, який їй порадив перебувати вдома два тижні на самоізоляції, до лікарні її ніхто не госпіталізував. Оскільки на самоізоляції їй легше не стало, вона на початку березня знову звернулась до лікаря, який встановив у неї двостороннє запалення легенів. Хвороба перетікала у дуже важкій формі. Лист непрацездатності їй не видавався, оскільки вона не працює. Хоча тест на Ковід був негативний, однак вона думає, що все таки вона перехворіла на коронавірус. 29 березня 2021 року їй видали довідку, що вона видужала, зазначивши, що вона працездатна з 30 березня 2021 року, однак вона почувала себе дуже слабкою. Вона пам`ятала, що потрібно заповнити декларацію, тому 31 березня 2021 року вона пішла до своїх дітей, щоб заповнити декларацію, оскільки у неї вдома відсутній комп`ютер. Раніше, працюючи в УСЗН Сватівської РДА вона заповнювала декларації, на що витрачала максимум по 15 хвилин, тому вона була впевнена, що і цього разу вона швидко заповнить декларацію. Однак вона тривалий час намагалась її заповнити та постійно видавало якісь помилки, в зв`язку з чим вона вчасно 31 березня не змогла заповнити декларацію. До хвороби вона не заповнювала декларацію, оскільки чекала відомості про доходи з податкової інспекції, яка таку довідку могла надати після 15 березня. В електронному кабінеті вона не реєструвалась для отримання таких відомостей, оскільки вдома у неї відсутній комп`ютер. Вважає, що вона з поважних причин пропустила строк подання декларації та просить її не наказувати.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що поважних причин пропуску строку подання декларації немає, ОСОБА_2 могла подати декларацію у строк з 01 січня по 09 лютого 2021 року. Просив призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Що становить 17 000 грн..

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про недоведеність наявності у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-6 КУпАП з огляду на наступне.

У відповідності до положеньст. 1 КУпАП, завданнямКодексу України про адміністративні правопорушенняє охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержанняКонституціїзаконів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

В силу ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимогст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАПвстановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 3 статті 172-6 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Так, наказом начальника УСЗН Сватівської РДА (далі Управління) ОСОБА_3 від 17.12.2018 № 04/13-145 «Про переведення» ОСОБА_2 переведено на посаду провідного спеціаліста сектору інформаційно консультативної роботи Управління з 01.01.2019.

Відповідно до посадової інструкції провідного спеціаліста сектору інформаційно консультативної роботи Управління, з якою ОСОБА_2 під підпис ознайомлена 02.01.2019, посада провідного спеціаліста сектору інформаційно консультативної роботи Управління відноситься до категорії «В» посад державної служби.

Наказом начальника Управління Шумакової Т.А. від 31.03.2020 № 04-13/16 «Про звільнення» ОСОБА_2 звільнено з посади провідного спеціаліста сектору інформаційно консультативної роботи Управління 31.03.2020 у зв`язку із скороченням штату.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у п.2, п/п "а" і "в" п.2 ч.1 ст.3 цього Закону, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік.

Відповідно до постанови Сватівського районного суду Луганської області від 17 грудня 2020 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до довідки КНП «Сватівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Сватівської міської ради, ОСОБА_2 зверталась за медичною допомогою та знаходилась на лікуванні в період часу з 05.03.2021 по 29.03.2021.

Із витягів (скріншотів) Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, доданих до матеріалів справи, вбачається, що 31 березня 2021 року в період часу з 18.44 год по 20.16 год ОСОБА_2 намагалась подати декларацію, заповнювала розділи, переходила до накладення кладення, але весь час їй виникали помилки, що унеможливлювало вчасне заповнення декларації.

Аналіз встановлених судом обставин справи свідчить, що несвоєчасне подання ОСОБА_2 зазначеної декларації було зумовлене незалежними від неї обставинами. Це у свою чергу вказує на відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-6 КУп АП, тобто вини у формі прямого чи непрямого умислу та доказів протилежного у матеріалах справи не міститься.

Аналогічна правова позиція стосовно відсутності умислу на неподання декларації перед звільненням у випадку, якщо особа не була ознайомлення зі строками подання такої декларації, місти- ться у постанові Верховного Суду від 10.09.2019 р., винесеній у справі № 200/18903/17.

Стаття 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнає протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну від- повідальність. Склад адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єк- тивну сторону, суб`єкт і суб`єктивну сторону складу. Всі перераховані ознаки визначають у сукуп- ності склад адміністративного правопорушення. Відсутність хоча б однієї з вище перелічених оз- нак виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, визначається лише умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП.)

При цьому діяння, передбачені ст. 172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Суб`єктивна сторона правопорушень, пов`язаних з корупцією, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставиться до їх настання чи свідомо допускає їх настання (непрямий умисел).

Необережна форма вини характеризується тим, що особа не усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, не передбачає можливість настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була усвідомлювати та передбачати - недбалість, або коли особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховує на ненастання таких наслідків - самовпевненість.

Отже, для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-6 КУпАП, мають бути наявні докази того, що остання усвідомлювала суспільну небезпечність у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації, передбачала можливість настання негативних наслідків - неможливості здійснення фінансового контролю з боку держави, та бажав настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання.

З врахуванням положень ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов`язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомити про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання декларації.

Проте відповідно до п. 2 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини особи, яка притягається до відповідальності. Це означає, що не ОСОБА_2 має доводити даний факт, а орган чи посадова особа, яка складала щодо неї протокол про адміністративне правопорушення і збирала відповідні матеріали на його підтвердження, повинна була надати докази на спростування такого заперечення.

Оцінюючи викладені вище обставини, суд приходить до висновку про формальне порушення ОСОБА_2 строків подання декларації особою після звільнення, оскільки вони не були наслідком її умислу на ухилення від подачі декларації. Обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_2 дійсно вживала розумних заходів для того, щоб вчасно подати декларацію та майже місяць перебувала на лікуванні.

Крім мого, при дослідженні матеріалів справи в судовому засіданні встановлено, що ані у протоколі про адміністративне правопорушення, ані прокурором у судовому засіданні не наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження суб`єктивної сторони даного правопорушення. Тобто, не встановлені і не доведені вина у формі умислу, мотив (корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси служби, тощо).

Таким чином, докази в сукупності спростовують висновок про наявність в її діях умислу на несвоєчасне подання декларації.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Отже, суд приходить до висновку про відсутність у ОСОБА_2 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.176-2КУпАП, оскільки ні матеріалами справи, ні прокурором у судовому засіданні не наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження суб`єктивної сторони даного правопорушення в діях ОСОБА_2 , не встановлені вина у формі умислу, мотив (корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси служби, тощо) та мета інкримінованого йому правопорушення.

Таким чином, оскільки в діях ОСОБА_2 вбачається несвоєчасне подання декларації, але з причин, що не залежали від її волі, суд приходить до висновку про відсутність в діях останньої суб`єктивної сторони, а відповідно і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-6 КУпАП.

Обов`язку суб`єкта декларування своєчасно подати декларацію кореспондує обов`язок держави в особі уповноважених нею органів забезпечити суб`єкту декларування безперешкодне подання декларації до 1 квітня після звільнення.

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_2 мала достатньо часу (з 1 січня 2021 року до 09 лютого 2021 року) для подання декларації, не є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки кінцевою датою подання декларації за минулий рік є 1 квітня поточного року, дії щодо подання декларації ОСОБА_2 почала вчиняти вчасно, але не здійснив це з незалежних від нього вищевказаних причин, та у період з 05.03.2021 по 29.03.2021 перебувала на лікуванні.

Згідно зі ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як передбачено ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно пункту 1 частини 1статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що судом не встановлено у діях ОСОБА_2 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-6 КУПАП, тому провадження у справі необхідно закрити за відсутності у її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-6 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сватівський районний суд Луганської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 17 вересня 2021 року.

Суддя Ю.В. Крива