Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/280/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Авраменко О. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2021 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Ісмайлової Анни Вікторівни на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 липня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано виннуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 454 гривні 00 копійок.

Також, цією постановою провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в частині вчинення 25 травня 2021 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 липня 2021 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 25 травня 2021 року о 10 год. 57 хв. по просп. Будівельників, біля будинку 9, в м. Олександрії, Кіровоградської області, керував транспортним засобом «OPEL Movano», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також з матеріалів справи та вказаної постанови суду першої інстанції убачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №055138 від 25 травня 2021 року, о 10 год. 57 хв. по просп. Будівельників, біля будинку 9, в м. Олександрії Кіровоградської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «OPEL Movano», номерний знак НОМЕР_2 , будучи особою, яка обмежена в праві керування транспортним засобом, згідно з постановою Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 20 квітня 2018 року ВП №49003609, чим порушив вимоги п. п. «а» п. 2.1. ПДР України. Відповідальність за дане адміністративне правопорушення передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Проте, за наслідком розгляду справи судом першої інстанції закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням районного суду захисник Ісмайлова А.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.07.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що на її переконання рішення суду є необгрунтованим, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи та таким, що прийнято зі істотними порушеннями процесуальних норм з наступних підстав.

Зокрема вважає, що дані зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно керування ОСОБА_1 транспортним засобом не підтверджені доказами, а відтак, у нього не виникало обов`язку пройти відповідний медичний огляд.

А також, працівники поліції здійснювали на ОСОБА_1 психологічний тиск, постійно звинувачуючи його в порушенні. Також один і той же інспектор патрульної поліції зупиняє ОСОБА_1 та складає на нього протоколи про адміністративне правопорушення. Тому ОСОБА_1 , перебуваючи вже довгий час за кермом, був виснажений та обурений даною ситуацією та дозволив собі перевищити емоціональне спілкування з працівниками поліції. При цьому ОСОБА_1 повністю адекватно відповідав на запитання, орієнтувався в ситуації та поводив себе без надмірної агресії при цьому не почув жодного разу причину зупинки його працівниками поліції.

Суд першої інстанції визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначив, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повністю підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків про те, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

Проте, свідки до суду не з`явилися, пояснення щодо обставин, викладених у протоколі не надали. Усі пояснення свідків були написані рукою працівників поліції, а свідки тільки підписались, що викладено вірно.

Також захисник зазначає, що матеріали справи складені виключно щодо відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного/алкогольного сп`яніння, яка у вину йому не ставиться, а суд не вправі виходити за межі пред`явленого обвинувачення, враховуючи відсутність у справі належних і допустимих доказів такому, істотне порушення процедури проходження огляду на стан сп`яніння щодо останнього в силу вимог ч. 5 ст, 266 КУпАП.

Крім того, статтею 35 Закону України "Про національну поліцію" передбачено чіткий перелік підстав для зупинення транспортного засобу поліцейським. Водій має право знати і йому повинні чітко роз`яснити причину зупинки співробітник Національної поліції України зобов`язаний назвати причину зупинки транспортного засобу (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух») і суть скоєного правопорушення, якщо таке мало місце (ч.2 ст.35 ЗУ Про Національну поліцію'). Однак, жодного переліку причини зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції в протоколі не зазначено. Судом також не зазначено в чому полягало та яким чином доведено правопорушення ОСОБА_1 .

За таких обставин, апелянт вважає, що постанова суду першої інстанції стосовно ОСОБА_1 має бути скасованою, оскільки прийнята з порушенням вимог КУпАП.

У судове засідання апеляційного суду, ОСОБА_1 , як особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, та його захисник Ісмайлова А.В. будучи належним чином повідомлені про місце та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, будь яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не подавали. З урахуванням положень ст. 268 КУпАП, приходжу до висновку, що неявка вказаних осіб до суду не перешкоджає розгляду справи та можливо розглядати справу за їх відсутності.

Окрім того, від захисника надійшло клопотання про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його захисника.

Дослідивши матеріали справи, зваживши доводи апеляційної скарги в межах заявлених вимог, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд першої інстанції під час розгляду справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався цих вимог закону в повному обсязі, а його висновки про доведеність вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законними, обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи, оскільки ґрунтуються на доказах зібраних по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

У свідків поліцейський відбирає пояснення, де повинні бути викладені всі обставини, свідками яких вони стали.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

За вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як убачається з матеріалів справи, суддя міськрайонного суду при розгляді справи по суті, дотримався вказаних вимог закону.

Зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 25 травня 2021 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначили, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а також відеозаписами з автомобільного відеореєстратора та нагрудного відеореєстратора поліцейського.

ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується його підписом в протоколі про адміністративне правопорушення. Будь-яких заперечень з приводу обставин викладених в протоколі ОСОБА_1 на місці зупинки та оформлення протоколу не зазначав.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Надаючи оцінку зібраним у справі докази в їх сукупності, прихожу до висновку, що вони відповідають критерію належності, допустимості та достатності, а тому суддя першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційні доводи захисника про те, що ОСОБА_4 не керував транспортним засобом, а відтак у нього не виникало обов`язку проходити огляд є безпідстаними, оскільки таке твердження спростовується відеозаписом, який міститься в матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що зупинка транспортного засобу була проведена без зазначення конкретної причини такої зупинки, що є порушенням ЗУ «Про національну поліцію» відхиляються, оскільки вказані обставини не є предметом апеляційного розгляду в даному провадженні і дії працівників поліції можуть бути оскаржені в передбаченому законом порядку. Крім того, з відеозапису наявного у матеріалах справи убачається, що на запитання ОСОБА_1 про причину зупинки, працівник поліції одразу повідомив йому підстави для зупинки транспортного засобу.

За приписами 2.5 ПДР України на водія покладений обов`язок пройти на вимогу поліцейського огляд на стан сп`яніння. Оцінку дій поліцейського, який зупинив водія, може дати або уповноважена особа, яка проводить службову перевірку, або суд в разі оскарження дій поліцейського. В даному провадженні суд перевіряє правомірність дій поліцейського лише в межах фіксування відмови водія від проходження в установленому законом порядку проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги, про те що свідки не викликалися до суду та особисто не надали суду покази, відхиляються апеляційним судом як неприйнятні, оскільки письмові покази свідків в точності відповідають обставинам зафіксованим на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських. Окрім того, питання щодо виклику вказаних свідків, як до суду першої інстанції та і до апеляційного суду захисником не порушувалося.

Разом з цим, письмові пояснення свідків не викликають у суду сумніву щодо їх достовірності, оскільки вказані письмові пояснення містять усю інформацію щодо події та суті правопорушення та особисто засвідчені підписами свідків та узгоджуються з іншими доказами по справі.

Підстав вважати, що суд першої інстанції вийшов за межі протоколу, як про те зазначає апелянт, у апеляційного суду також немає.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваної постанови апеляційна скарга не містить.

Ураховуючи наведене, постанова судді міськрайонного суду є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 липня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко