Справа № 214/6880/21
3/214/2287/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 вересня 2021 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолов В.М., розглянувши адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

За результатами автоматизованого розподілу дана справа передана судді Прасолову В.М.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до переконання заявити самовідвід. При цьому виходжу з наступного.

10 вересня 2021 року суддя Прасолов В.М. виніс постанову по адміністративні справі відносно ОСОБА_2 , згідно якої визнав ОСОБА_2 під час керування 12 серпня 2021 року автомобілем «Рено», державний номер НОМЕР_1 , таким, що не допустив порушень, які б потягли настання ДТП, а тому відсутній склад адміністративного правопорушення.

Справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 стосується ДТП, під час якої 12 серпня 2021 року, були пошкоджені автомобілі, якими керували ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

На думку головуючого вказана обставина може викликати у учасників справи сумнів у неупередженості судді при вирішенні справи відносно ОСОБА_1 , оскільки суддя висловив думку про те, що один з двох учасників ДТП не допустив порушень, які знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.

Норми чинного Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок вирішення клопотання про відвід судді, який розглядає справу, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Повноваження суду при розгляді конкретної справи визначені відповідним процесуальним законом, а у справах про адміністративні правопорушення КУпАП, який містить норми як матеріального, так і процесуального права.

Згідно зі ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до п.1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Як слідує з практики Європейського суду з прав людини, викладеної в рішеннях у справах «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 9 листопада 2006 року, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений. Існування безсторонності для цілей п.1 ст.6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Таким чином, наявність безсторонності визначається фактором, чи забезпечені судом умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності, про що і зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі Білуха проти України від 9 листопада 2006 року та Справа Мироненко та Мартенко проти України» від 10.12.2009 року.

Та обставина, що суддя Прасолов В.М. висловив думку про те, що з двох учасників ДТП, яка мала місце 12 серпня 2021 року, а тобто ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , останній не допустив порушень, які б знаходилися в причинному зв`язку з ДТП, об`єктивно може викликакти сумнів у безсторонності та неупередженості судді при розгляді справи відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.7, 246 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Прасолова В.М. про самовідвід від розгляду адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 ч. 1 КУпАП - задовольнити.

Постанова апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Прасолов В.М.