П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2021 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Черков В.Г., розглянувши матеріал, який надійшов від Головного управління ДПС у Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівника ПрАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Україна» (), що проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 11/05-99-18-11 від 06.08.2021 року, ОСОБА_1 , будучи керівником Приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Україна» (), не подав контролюючому органу річної фінансової звітності за 2020 рік, яка підлягає оприлюдненню разом з аудиторським звітом. Граничний термін подання фінансової звітності за 2020 рік, яка підлягає оприлюдненню разом з аудиторським звітом 10 червня 2021 рік, фактично на поточну дату фінансова звітність разом з аудиторським звітом не надана, що є порушенням вимог п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 та абз. 4 п. 46.2 ст. 46 Податкового кодексу України та ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

ОСОБА_1 факт правопорушення визнав частково та пояснив, що він не зміг подати фінансову звітність за 2020 рік через дії наглядової ради підприємства.

Стаття 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, зокрема адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, за змістом ч.1 ст. 163-1 КУпАП, адміністративна відповідальність настає в разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, в тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Згідно абз. 4 п. 46.2 ст. 46 Податкового кодексу України платники податку на прибуток, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зобов`язані оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з аудиторським звітом, подають контролюючому органу річну фінансову звітність, яка підлягає оприлюдненню разом з аудиторським звітом у строк не пізніше 10 червня року, наступного за звітним. У разі неподання (несвоєчасного подання) річної фінансової звітності, яка підлягає оприлюдненню разом з аудиторським звітом, застосовується відповідальність, передбачена пунктом 120.1 статті 120 цього Кодексу, для подання податкових декларацій (розрахунків).

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV, підприємства, що становлять суспільний інтерес (крім великих підприємств, які не є емітентами цінних паперів), публічні акціонерні товариства, суб`єкти природних монополій на загальнодержавному ринку та суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність у видобувних галузях, зобов`язані не пізніше ніж до 30 квітня року, що настає за звітним періодом, оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з аудиторським висновком на своїй веб-сторінці (у повному обсязі) та в інший спосіб у випадках, визначених законодавством.

Згідно ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Як вбачається з правових висновків, викладених в п. 17, 18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року (справа № 487/2854/17) КУпАП не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

В постанові КАС ВС від 18.06.2020 року (справа № 682/2447/16-а) роз`яснено, що триваючими адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою, припиняються виконанням регламентованих обов`язків, якщо ці обов`язки ще можливо виконати.

Так, з Акту про результати камеральної перевірки з питань неподання до контролюючого органу фінансової звітності разом з аудиторським звітом за 2020 рік ПрАТ «ЦЗФ «Україна» () вбачається, що за результатами перевірки встановлений факт неподання контролюючому органу річної фінансової звітності за 2020 рік, яка підлягає оприлюдненню разом з аудиторським звітом, що є порушенням вимог п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 та абз. 4 п. 46.2 ст. 46 Податкового кодексу України.

Станом на час складання протоколу (06.08.2021) та розгляду справи судом (25.08.2021) річна фінансова звітність за 2020 рік, яка підлягає оприлюдненню разом з аудиторським звітом, не подана.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, що підтверджене протоколом про адміністративні правопорушення; його поясненням; актом камеральної перевірки, доказами їх отримання поштою.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер правопорушення, ступінь провини правопорушника і дані про його особу.

Згідно ст. 40-1 КпАП України з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. 163-1 ч. 1, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави (Розрахунковий рахунок: UA0005672, Банк отримувач: Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО: 899998, ЄДРПОУ: 37967785, Отримувач коштів: Донецьке ГУК/Селидівська МТГ/21081100) в розмірі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 85 (вісімдесят п`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (р/р UA0026001, Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримував: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Скарга на постанову суду до Донецького апеляційного суду може бути подано через Селидівський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Черков В.Г.