Справа № 462/4554/20 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 33/811/1602/20 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі судді Белени А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 19 жовтня 2020 року,

встановив :

Постановою судді Залізничного районного суду м.Львова від 19.10.2020

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 20 липня 2020 року о 00.30 год. у місті Львові на вулиці Левандівській, 25, керував автомобілем марки «Сітроен», реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» ПДР.

На постанову судді Жидик Р.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити. Вважає оскаржувану постанову суду необгрунтованою та незаконною.

Сої вимоги апелянт мотивує тим, що судом не було враховано об`єктивні, фактичні обставини справи, а саме те, що ознаки алкогольного сп`яніння у нього були відсутні. Натомість були ознаки гострого респіраторного захворювання. Відмови від огляду на стан сп`яніння не було, але на прилад «Драгер» був відсутній сертифікат, а відмова працівників поліції провести огляд в медичному закладі, анкетні дані понятих, які нібито є мешканцями Волинської та Житомирської області знайшло відображення у протоколі. Зазначає що просив забезпечити його захисника від центру надання безоплатної правової допомоги, але не було зроблено. Факту вчинення правопорушення не визнав і просив викликати в суд працівників поліції та понятих, оскільки тільки їх свідчення під присягою могли б підтвердити обставини справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги щодо необгрунтованості постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 522296 від 20.07.2020, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, та яким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення, даний протокол підписав ОСОБА_1 та власноруч зазначив, що поважає нову поліцію (а.с.2);

- тестом на алкоголь «Драгер», з якого вбачається, що правопорушник на момент огляду перебував в стані алкогольного сп`яніння -0,62 %0 (а.с.1);

- диском із записом відеофіксації події (а.с.3)%

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд проведено на місці зупинки зі згоди ОСОБА_1 в присутності двох свідків, крім того, із акту огляду вбачається, що ОСОБА_1 погодився із результатом огляду, про що свідчить його підпис (а.с.4);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 які зазначили про те, що у їхній присутності, ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та погодився із результатом тесту (а.с.5,6);

- постанова за ч.2 ст. 122 КУпАП складена на ОСОБА_1 20.07.2020 о 00:51 год (а.с.7).

Покликання апелянта на невідповідність рішення першої інстанції вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, є безпідставними й суд їх до уваги не бере. Суддею першої інстанції досліджено наявні в справі докази, яким суддя надав належну оцінку та навів їх у своєму рішенні.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Щодо неправомірності дій працівників поліції при оформленні протоколу, то це було предметом розгляду в суді першої інстанції.

ОСОБА_1 в суд першої інстанції не прибув, однак його інтереси представляв адвокат Роса І.В.

Таким чино, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Щодо стягнення, то воно накладене судом відповідно до ч.2 ст. 33 КУпАП, за змістом якої при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховано характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 19 жовтня 2020 року, в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена