Провадження № 3/127/7723/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2021 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іванченко Я.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм ТОВ «ТТ І КО», за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

20.09.2021 о 17 год 33 хв в м. Вінниці по вул. Київській водій автобуса марки «Богдан» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , здійснюючи перевезення пасажирів за маршрутом № 138 (м. Вінниця с. Коло-Михайлівка), перевозив пасажирів більше ніж передбачено технічною характеристикою місць для сидіння, а саме: замість 23 пасажирів перевозив 32 пасажира, чим порушив підпункт 8 пункту 3 постанови КМУ № 641, 1236 зі змінами.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні даного правопорушення не визнав, заперечував обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Пояснив, що в салоні автобуса перевозив допустиму кількість пасажирів, а саме 23 пасажира відповідно до кількості сидячих місць. Пасажирів, які б стояли, в автобусі не перевозив, тому їх в кількості 32 людини в автобусі не було.

Захисник адвокат Парпальос В.В. в судовому засіданні просила закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях її підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки пункту постанови, який зазначений в протоколі, на час вчинення правопорушення не було.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його адвоката, оцінивши досліджені в судовому засідання докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Тобто, норми ст. 44-3 КУпАП відсилають до інших законодавчих чи нормативних актів, або ж рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно з підпунктом 8 пункту 2-2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», у порушенні якого обвинувачується ОСОБА_1 (у редакції станом на час складання протоколу про адміністративне правопорушення) заборонено здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Постановою Кабінету Міністрів України № 611 від 16.06.2021 в Постанову Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 було внесено відповідні зміни, в тому числі її доповнено пунктом 2-2, до якого й було включено підпункт 8, який виключено з пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020, де він до цього містився.

З аналізу вищезазначеного вбачається, що станом на 20.09.2021 все ж таки діяла заборона здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб. Тому помилку в зазначенні інспектором поліції пункту Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 в даному випадку суд вважає технічною та не суттєвою.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, суд розцінює як спосіб уникнути адміністративної відповідальності, передбаченої за вчинення такого правопорушення.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 218903 від 20.09.2021 та рапортом інспектора взводу № 2 роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта поліції Гуменчука Д.Ю. від 20.09.2021.

Крім того, в судовому засіданні будо досліджено відеозапис, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано, що працівниками поліції було встановлено відсутність вільних місць для сидіння пасажирів, також в салоні транспортного засобу перебували пасажири, які стояли, даний факт чітко зафіксовано на відеофайлі, що дозволяє суду зробити висновок, що вказаний транспортний засіб рухався у звичайному режимі руху, здійснюючи пасажирські перевезення з більшою кількістю пасажирів, ніж встановлено місць для сидіння.

З огляду на наведене, суд вважає що зазначені вище докази є чіткими, достатньо переконливими, об`єктивно узгоджуються між собою, що у сукупності дає підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст. 23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Таким чином, враховуючи положення ст. 33 КУпАП, суд приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень в майбутньому у виді штрафу, в розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави Україна підлягає стягненню судовий збір в сумі 454 грн 00 коп., сплата якого передбачена п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 44-3, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімуму доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави Україна судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: