12.08.2021 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/461/21
Провадження № 3/533/178/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П., за участю секретаря судового засідання Кругловецького Ю.В., особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , захисника адвоката Мурашка О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець село Верхня Жужманівка, Козельщинський район, Полтавська область, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює водієм вантажівки ТОВ «Інвестшляхбуд 5», має на утриманні двох малолітніх дітей 2012, 2013 р.н., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом року не притягувався,

за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 064986 від 18 березня 2021 року у цей день о 23 годині 15 хвилини по вулиці Центральній в селищі Нова Галещина, Кременчуцький (Козельщинський) район, Полтавська область, водій передав керування транспортним засобом громадянину ОСОБА_2 , який керував автомобілем ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до наведеного протоколу ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, чим, на думку працівника поліції, вчинив порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Захисник адвокат Мурашко О.А. у судовому засіданні надав пояснення, згідно яких громадянин ОСОБА_1 перебував 18.03.2021 у день складення протоколу про адміністративні правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, та передав автомобіль ВАЗ 2108 номерний знак НОМЕР_2 під керування громадянину ОСОБА_2 ; про те, що громадянин ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння йому не було відомо, оскільки алкоголь вживали окремо один від одного. Уважав, що необізнаність ОСОБА_1 з тим, що водій перебував у стані алкогольного сп`яніння, виключає наявність його вини у передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 уважав, що ОСОБА_2 є тверезим.

Громадянин ОСОБА_1 свою вину не визнав та у судовому засіданні пояснив, що він не знав, що водій ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки останній запевнив його, що він тверезий. Пояснюючи обставини справи, показав, що у той день, коли на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, йому приблизно о 19.00-20.00 годині зателефонувала його цивільна дружина ОСОБА_3 та попросила забрати її в с. Омельниче. Оскільки ОСОБА_1 вживав алкоголь, то він попросив сісти за кермо свого товариша ОСОБА_2 , який працював поряд у ОСОБА_4 у с. Жужманівка. ОСОБА_2 погодився, й вони вирушили у с. Омельниче. Також пояснив, що довго з технічних причин не могли завести автомобіль, тому виїхали у с. Омельниче тільки через три години після дзвінка дружини з проханням за нею приїхати. Підпис на протоколі про адміністративне правопорушення про згоду з викладеним у протоколі поставив під тиском працівників поліції.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у тому числі відеозапис фіксації правопорушення, що наданий разом з протоколом про адміністративне правопорушення, заслухавши в судовому засіданні пояснення громадянина ОСОБА_1 , захисника адвоката Мурашка О.А, свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , суддя дійшла таких висновків.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративні правопорушення, а саме:

- за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

- за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

- за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі по тексту постанови ПДР), на який посилається уповноважена особа у протоколі про адміністративне правопорушення, визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

На доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні порушення вимог п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, до суду надано такі докази:

-протокол про адміністративне правопорушення від 18.03.2021 серії № БР № 064986, зміст якого наведено вище;

-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу не проводився;

-письмові пояснення свідка ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а також повідомив, що свідомо належний йому автомобіль передав ОСОБА_2 , який був також у стані алкогольного сп`яніння;

-відеозапис фіксації вчиненого правопорушення.

Крім того, свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні надав покази, згідно яких його друг ОСОБА_1 увечері попросив його з`їздити за дружиною. Він у цей час перебував поряд у ОСОБА_4 , на якого працює, де разом з іншим товаришем розпивали алкогольні напої. На пропозицію ОСОБА_1 з`їздити за його дружиною - погодився та повідомив ОСОБА_1 , що він тверезий. Також повідомив суду, що перешкод з технічним станом автомобіля не було, автомобіль завівся одразу, й вони через 5 хвилин вирушили у с. Запсілля, по дорозі заїхали на заправку, після чого їх зупинили працівники поліції в с.Галещина.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що проживає з ОСОБА_1 у цивільному шлюбі. У той день перебувала у с. Омельниче у мами, з якою посварилася, тому близько 20.00 години зателефонувала чоловікові з проханням забрати її додому у с. Жужманівка. Приблизно о 22.00 ОСОБА_1 разом з ОСОБА_7 приїхали за нею, після чого вони утрьох повернулися додому. Потім свої покази змінила, й пояснила, що її привіз до с. Галещина товариш ОСОБА_8 . Повідомила, що після складення протоколу автомобіль працівники поліції у них не відбирали, й вони утрьох ( ОСОБА_2 за кермом, вона та ОСОБА_1 ) повернулися у с. Жужманівка. Повторно змінивши свої покази, пояснила, що за кермом був товариш ОСОБА_8 .

Наведені покази свідків суддя не враховує, так як вони є суперечливими, неправдоподібними, різняться один від одного, а також не узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 та з матеріалами справи.

Докази на підтвердження відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння суд також не бере до уваги, оскільки вони не доводять наявність вини у вчиненні правопорушення, що інкримінується особі.

Суддя відзначає, що факт перебування ОСОБА_2 (водія) у стані алкогольного сп`яніння підтверджується безпосередньо поясненнями свідка, а також постановою Козельщинського районного суду Полтавської області від 27.05.2021 у справі № 533/311/21, а ОСОБА_1 , проявивши мінімальну обачність та пильність міг би зрозуміти, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на наявність у нього характерних ознак сп`яніння. Тому доводи ОСОБА_1 про необізнаність з тим фактом, що водій, якому він передав керування транспортним засобом, перебував у стані алкогольного сп`яніння суддя також відхиляє.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення від 18.03.2021 серії № БР № 064986, що розглядався та оцінювався у цій справі, особа звинувачується у порушенні вимог п. 2.5 ПДР.

Між тим, як уже зазначено вище, п. 2.5 ПДР не містить приписів, заборон чи зобов`язань щодо передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Такий припис міститься у пп. «г» п. 2.9 ПДР, а саме: водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Отже, уповноваженою особою під час складання протоколу було визначено невірно норму ПДР, що була порушена ОСОБА_1 , за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виключає можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за інкриміноване йому правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення та не має права самостійно обирати правову норму, за порушення якої особу має бути притягнуто до адміністративної відповідальності. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог чинного адміністративного законодавства, а саме ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки усіх доказів по справі.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Суддя повторює, що суд не вправі самостійно змінювати фабулу адміністративного правопорушення, на чому наголошував ЄСПЛ у своїй сталій практиці, так само як й переймати на себе функцію сторони обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року).

При цьому Європейський суд робить висновок, серед іншого, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип) рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суддя зазначає, що невірне (помилкове) викладення у протоколі суті адміністративного правопорушення, нормативного акту, який порушено, опису установлених обставин справи тощо, слід тлумачити на користь особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» (рішення від 06.12.1998 (п. 146)) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, викладене вище надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вказує на відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України, ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, статями 251-252, 256, 276-279, 280, 283-289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вилучене посвідчення водія повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено та підписано суддею 12.08.2021.

Суддя В.П. Козир