Провадження № 33/4820/541/21
Справа № 677/224/21 Головуючий в 1-й інстанції Вознюк Р. В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Барчук В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2021 року м.Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Якимець М.О., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 21 квітня 2021 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 21 квітня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителявул. АДРЕСА_1 ,непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

За постановою суду, 27.01.2021 року о 22 год. 19 хв. в. м. Красилів по вул. Булаєнка, Хмельницького району, Хмельницької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Cheri Amulet, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер-6810», ARBL-0920, результат 0,73 ‰. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 21 квітня 2021 року скасувати та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, оскільки суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, судова повістка з повідомленням про розгляд справи йому не надсилалась.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення від 27.03.2021 року, на який посилається суд першої інстанції в матеріалах справи відсутній. За яких обставин працівниками поліції вказаний протокол був складений, йому не відомо.

Вказує, що пояснення свідків є неналежними доказами, оскільки вони у судовому засіданні безпосередньо допитані не були.

Окрім того, ОСОБА_1 просив поновити пропущений строк на оскарження вказаної постанови, оскільки такий пропущений з поважних причин. Про вказану постанову дізнався лише 27липня 2021 року.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки такий пропущений з поважних причин. Зокрема, як вбачається з постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 не був присутній під час проголошення постанови 21 квітня 2021 року. Про дану постанову ОСОБА_1 довідався лише 30 липня 2021 року, що підтверджується наявною в матеріалах заявою про видачу йому копії постанови суду першої інстанції від 21.04.2021 року (а.с. 31), а тому він не мав можливості вчасно її оскаржити протягом 10 днів з дня її винесення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення особи, що притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

Висновок суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнає, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Зокрема, даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення від 27березня2021 року, згідно яких 27.01.2021 року о 22 год. 19 хв. в. м. Красилів по вул. Булаєнка, Хмельницького району, Хмельницької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Cheri Amulet, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер-6810», ARBL-0920, результат 0, 73 ‰. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 14);

- письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили, що 27.01.2021 року працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти тест на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер», на що останній у їхній присутності погодився. Результат тесту - 0, 73 ‰. З вказаним результатом тесту водій погодився. Від проходження огляду в медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився (а.с. 4, 5);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , у присутності двох свідків, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Результат тесту - проба позитивна, 0,72 ‰ (а.с. 2);

- роздруківки з технічного приладу «Drager Alcotest 6810», з якої вбачається, що особою, що тестують є ОСОБА_1 . Результат тесту - 0, 72 ‰ (а.с. 3);

- даними відеозаписів означеної події, що зафіксовані на відеокамери працівників поліції (а.с. 8).

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Твердження апелянта про порушення судом першої інстанції його права на захист, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Так, при розгляді справи судом першої інстанції було дотримано вимоги закону про повідомлення правопорушника про час та місце розгляду справи, шляхом надіслання на його мобільний номер телефону «судової повістки-повідомлення про виклик на судове засідання». Однак, така не була доставлена ОСОБА_1 з незалежних від суду причин, зокрема, через те, що абонент був тимчасово недоступний.

Отже, судом вживались заходи для повідомлення ОСОБА_1 про судове засідання.

Разом з тим, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був обізнаний про те, що розгляд адміністративної справи щодо нього відбудеться в Красилівському районному суді Хмельницької області, про що свідчить його підпис у вказаному протоколі в графі «особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи».

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження, чого ОСОБА_1 не зробив.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст. 130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.

А тому, суд першої інстанції правильно, на виконання вимог ст. 277 КУпАП, з дотриманням строків розгляду даної справи, здійснив її судовий розгляд у відсутність ОСОБА_1 .

Разом з тим, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 було надано можливість довести свою невинуватість у вчиненому вищевказаному правопорушенні всіма можливими способами, не забороненими законом. Однак, він такими не скористався, жодних доказів, які б підтверджували його невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в ході апеляційного розгляду не надав.

Твердження ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення від 27.03.2021 року, на який посилається суд першої інстанції в матеріалах справи відсутній, є необґрунтованим, оскільки такий міститься в матеріалах справи, а саме на аркуші справи 14.

Що стосується посилання ОСОБА_1 на те, що йому не відомо за яких обставин працівниками поліції був складений вказаний протокол від 27.03.2021, то слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою суду першої інстанції від 12.02.2021 протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 488622 від 27.01.2021 щодо ОСОБА_1 був повернутий поліцейському СРПП № 4 Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області рядовому поліцейському Мельнику В.В. для доопрацювання.

16.04.2021 на адресу Красилівського районного суду Хмельницької області були повернуті матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 з доопрацьованим протоколом про адміністративне правопорушення від 27.03.2021.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення від 27.03.2021, підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому такий є належним та допустимим доказом.

Доводи ОСОБА_1 про те, що судовий розгляд проведено неповно, оскільки суд першої інстанції не допитав свідків події, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки суд першої інстанції прийшов до висновку, що докази, які наявні у матеріалах справи, є достатніми та необхідними для встановлення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з чим погоджується апеляційний суд.

Разом з тим, будь-яких клопотань про допит свідків, матеріали справи не містять.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова Красилівського районного суду Хмельницької області від 21 квітня 2021 року є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Красилівського районного суду Хмельницької області від 21 квітня 2021 року.

Постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 21 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду В.М. Барчук