22.10.2021 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/890/21
Провадження № 3/533/329/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П., за участю секретаря судового засідання Кругловецького Ю.В., особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення,- ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка село Олександрівка, Козельщинський район, Полтавська область, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, заміжня, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей 2005, 2009 та 2014 року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалася,

за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30.09.2021 серії ВАБ № 134046, 09 вересня 2021 року громадянка ОСОБА_1 не виконала батьківських обов`язків щодо виховання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вчинив правопорушення, а саме вчинив дрібну крадіжку з домоволодіння, яке належить гр. ОСОБА_3 , чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Громадянка ОСОБА_1 у судовому засіданні вину свою визнала повністю та щиро розкаювалася, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення факту не заперечувала, просила суд суворо не карати, обіцяла в наступному подібні правопорушення не допускати.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, прихожу до таких висновків.

Частиною першою статті 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частиною 3 ст. 184 КУпАП встановлено відповідальність за вчинення непоновнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу, що тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що дрібна крадіжка була вчинена сином ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також його дата народження підтверджується відміткою у паспорті матері ОСОБА_1 .

Отже, ОСОБА_2 не є непоновнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років, оскільки на день розгляду справи він має повних 12 років, тобто є малолітньою особою.

Саме по собі визнання вини особою не є безумовною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за відсутності інших належних та достатніх доказів.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

З урахуванням наведених обставин слід дійти висновку, що матеріали адміністративної справи не містять належних та достатніх доказів на підтвердження факту вчинення неповнолітнім віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за неналежне виховання якого має нести його матір, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення та не має права самостійно обирати частину статті, за якою особу має бути притягнуто до адміністративної відповідальності. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, викладене вище надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, що вказує на відсутність в її діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України, ч. 3 ст. 184, п. 1 ч. 1 ст. 247, статями 251-252, 256, 276-279, 280, 283-289, 294Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.П. Козир