27.10.2021
Справа № 331/5389/21
Провадження № 3/331/2161/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2021 року суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Пивоварова Ю.О. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працевлаштованого в ТОВ «Економ Плюс», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 21 вересня 2021 року о 08 год. 40 хв. в м. Запоріжжі, біля будинку № 52, розташованого по вул. Святого Миколая, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ 21011», д.н. НОМЕР_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами від 15.10.2020 року ВП55502887 Шевченківським відділом державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро), чим порушив вимоги ст.15 Закону України «Про дорожній рух».

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав та пояснив, що він завжди працює офіційно, у 2020 році він перебував на лікарняному, через що сталась затримка з виплатою аліментів. Пізніше його звільнили з роботи, але він одразу влаштувався на іншу, про що одразу повідомив представників Державної виконавчої служби, однак у зв`язку із карантинними обмеженнями його заяву не прийняли та не розглянули. Вказує на те, що одразу після того як 21 вересня 2021 року його зупинили працівники патрульної поліції та склали протокол за ч.3 ст. 126 КУпАП, він одразу звернувся до Державної виконавчої служби, де було змінено суму заборгованості у бік зменшення та постановою від 30.09.2021 року обмеження у праві керування транспортними засобами скасовано. Взагалі, про те, що відносно нього було встановлено обмеження у праві керування транспортним засобом він не знав, оскільки аліменти перераховувались офіційно бухгалтерією тих підприємств, де він працював. Вважає, що постанова ВДВС була прийнята необгрунтовано без перевірки усіх фактів, тому просив закрити провадження щодо нього.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, доходжу наступних висновків.

Частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Суддею досліджено матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 332650 від 21.09.2021 року; рапорт капрала поліції Васильєвої Л., копію постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування транспортними засобами від 15.10.2020 року, витяг з підсистеми «Адмінпрактика» щодо порушення ОСОБА_1 КУпАП та Правил дорожнього руху України.

Жодних доказів того, що особа щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, знав про існування такої постанови не надано.

Відповідно дост.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Відповідно до ч.3 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами - тягне за собою відповідальність.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять відомостей, які би вказували на наявність умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, а саме про те, що ОСОБА_1 знав про накладене на нього обмеження, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 отримував постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, яку винесену Шевченківським відділом державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Більш того, у судовому засіданні правопорушник вказав, що у той же день, коли дізнався про наявне щодо нього обмеження, він звернувся до ВДВС та подав усі документи, які підтверджували факт сплати ним аліментів, після чого постанова була скасована, що підтверджується постановою про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 30.09.2021, у якій вказано, що у ОСОБА_1 заборгованість з аліментних платежів відсутня.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно приписівст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №332650 від 21.09.2021 року, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, сам лише протокол про адміністративне правопорушення, без інших доказів (добутих із джерел доказування, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення) не може бути достатнім доказом наявності у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 221, 247, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст. 126 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена учасниками процесу протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя: Ю.О. Пивоварова