Справа № 139/724/21
Провадження № 3/139/325/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2021 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, на утриманні двоє малолітніх дітей, - за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Щодо ОСОБА_1 до суду направлено протокол про те, що вона 29 липня 2021 року ухилилася від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо морального та фізичного виховання своїх малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП України.

В суді ОСОБА_1 пояснила, що вона ніколи не уникала виконувати свій обов`язок з виховання дітей, вони в неї розумні, ходять до школи, мають необхідні шкільні приладдя та підручники. Щодо мінімального запасу продуктів харчування, то вона не приховує про своє важке матеріальне становище, вона не може залишити двох дітей та поїхати на заробітки, а в селищі офіційної роботи знайти не може, а тому продукти харчування закуповлюються щоденно.

На ствердження винуватості ОСОБА_1 до суду подано протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАБ № 369060 від 29 липня 2021 року, поясненням двох очевидців події та копії свідоцтв про народження ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Розглянувши справу, приходжу до наступного висновку:

Стаття 9 КУпАП дає визначення поняття адміністративне правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Не оспорюючи, що законодавство України зобов`язує батьків забезпечити дітей належним вихованням, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 не вчинила ухиляння від виконання такого свого обов`язку.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП відповідальність за вказаною частиною статті настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Натомість у надісланому до суду протоколі не наведено жодних обставин, які б свідчили про ухилення ОСОБА_1 від своїх батьківських обов`язків, а додані до протоколу пояснення свідків щодо мінімального запасу продуктів харчування, не свідчать про ухилення матері від морального та фізичного виховання дітей.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Тобто, суд не може самостійно змінювати викладені у протоколі обставини правопорушення, вчинення якого інкримінується особі, а розглядає справу в межах пред`явленого обвинувачення, оскільки, в іншому випадку, буде порушено гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на справедливий суд.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно з вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, приходжу до висновку, що в даному випадку, вина ОСОБА_1 є недоведеною, а тому справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 184, п. 1 ст. 247, ст.ст. 221, 284, 294 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених

частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя : _______________