Справа № 344/5503/21
Провадження № 33/4808/659/21
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Болюк І. І.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю потерпілого ОСОБА_1 та його представника адвоката Кузь А.П. ,особи, стосовно якої закрито провадження ОСОБА_2

розглянувши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 червня 2021 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм у ФОП, громадянина України,

за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №122010 від 01.04.2021 року ОСОБА_2 звинувачується в тому, що 01.04.2021 року о 14 год. 35 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Є.Коновальця, 221, керуючи транспортним засобом "MAN 26.463", д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом "Nissan Tiida", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.3 «б» та п.10.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 29.09.2021 року за межами строку, передбаченого законом на оскарження постанови суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду через неповне з`ясування судом всіх обставин справи та ухвалення судом нового рішення, яким визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Апеляційна скарга була зареєстрована Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 01.10.2021 року.

Апелянт зазначає, що постанова суду винесена без врахування всіх фактичних обставин справи, та за його відсутності, з порушенням судом норм матеріального і процесуального права, а тому постанова суду підлягає скасуванню. Звертає увагу на те, що судом було прийнято до уваги тільки пояснення ОСОБА_2 .

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

В обґрунтування доводів щодо поважності причин, з яких було пропущено строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилається на те, що суд розглянув справу за його відсутності, а про розгляд справи судом його не було повідомлено, а відтак він був позбавлений можливості надати суду пояснення відносно фактичних обставин справи. Копію постанови ним отримано тільки 23.07.202 року після того як йому було надано можливість на ознайомлення із матеріалами справи, про що в матеріалах справи міститься відповідна заява.

Апелянт вказує на те, що за станом здоров`я він не міг цікавитись ходом розгляду справи в суді, оскільки на той час перебував на лікуванні, що підтверджується медичною довідкою. Після проходження лікування, до 22.07.2021 року він перебував у відпустці, та був на оздоровленні поза межами області. Вважає, що він, з об`єктивних причин не мав можливості бути присутнім в судовому засіданні, про який його не було повідомлено судом, а ні цікавитись ходом розгляду справи.

ОСОБА_1 зазначив, що після завершення відпустки йому стало відомо про те, що справа про винуватця ДТП вже розглянута і він одразу написав заяву до суду про ознайомлення із матеріалами справи.

При цьому апелянт звертає увагу на те, що постановою від 25.08.2021 року Івано-Франківського апеляційного суду йому було відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду слід відмовити та апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 з наступних підстав.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

У відповідності до ч. 2 ст. 287 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у порядку передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Перелік осіб, які мають право на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, наведено в частині 2 статті 294 КУпАП, згідно якої постанова у справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягнута до відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

При вирішенні питання про поновлення строків на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції враховує, що питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення вже вирішувалось судом апеляційної інстанції, враховує процесуальну поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи та після ухвалення судового рішення, обізнаність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи у суді, поважність причин, якими обґрунтовується пропущення встановленого законом строку на апеляційне оскарження та їх доведеність, тривалість строку, який пройшов з часу ухвалення судового рішення, яке оскаржується апелянтом, сутність доводів апеляційної скарги та інші обставини, які мають істотне значення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 22.06.2021 року Івано-Франківським міським судом була винесена постанова про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи відносно ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП надійшли до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 12.04.2021 року, що свідчить про наявність у потерпілого можливості повідомити суд першої інстанції про свою правову позицію стосовно висунутого обвинувачення та прийтяти заходи щодо участі у судовому засіданні.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №122010 від 01.04.2021 року ОСОБА_2 звинувачувався у порушенні вимог п.п.2.3б, 10.1 ПДР, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

До матеріалів справи працівниками поліції долучено схему ДТП від 01.04.2021 року, яка підписана двома учасниками ДТП, зокрема ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.2), додано письмові власноручно написані пояснення ОСОБА_1 щодо обставин ДТП (а.с.3) та письмові пояснення ОСОБА_2 (а.с.4), та диск що стосується обставин ДТП, з чого слідує, що ОСОБА_1 достеменно знав про складання матеріалів справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Приймаючи до уваги вказані обставини, слід прийти до висновку, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання матеріалів справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, зокрема за вчинення ДТП, одним із учасників якого він був, не проявляв інтерес до ходу розгляду справи відносно ОСОБА_2 та не бажав приймати участь у її розгляді.

Апеляційний суд звертає увагу нате, що питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вже вирішувалось судом апеляційної інстанції іншим складом суду.

Так, 02 серпня 2021 року ОСОБА_1 через засоби Укрпошти подав апеляційну скаргу на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.06.2021 року щодо ОСОБА_2 з відповідним клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження суду, яка була зареєстрована судом першої інстанції 04.08.2021 року.

У вказаному клопотанні про поновлення строку потерпілий ОСОБА_1 , оскаржуючи законність постанови суду, зазначив, що він не був повідомлений про день та час розгляду справи та був позбавлений можливості надати суду пояснення щодо обставин ДТП, а копію постанови ним отримано тільки 23.07.2021 року.

ОСОБА_1 не навів причини щодо пропуску ним строку на апеляційне оскарження судового рішення та посилався на те, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, що призвело до невчасно отримання ним копії судового рішення, та подання апеляційної скарги із пропуском строку на оскарження.

Постановою судді Івано-Франківського апеляційного суду від 25.08.2021 року ОСОБА_3 було відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду, а апеляційна скарга повернута апелянту.

Зі змісту мотивувальної частини рішення апеляційного суду вбачається, що суд розглянув клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови Івано-Франківського міського суду від 22.06.2021 року про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 за участю апелянта та його представника, а також ОСОБА_2 та прийшов до висновку про відмову в поновленні строку на оскарження постанови суду.

В поновленні строку на апеляційне оскарження було відмовлено у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не наведено достатніх поважних причин для його поновлення, що є на момент розгляду і є підставою для відмови в поновленні строку.

29.09.2021 року ОСОБА_1 повторно звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою на постанову Івано-Франківського міського суду від 22.06.2021 року відносно ОСОБА_2 .

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 зареєстрованої 01.10.2021 року вбачається, що необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження він обґрунтовує причинами, які вже наводив раніше в своєму клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Зокрема, ОСОБА_1 повторно посилається на те, що пропустив строк на апеляційне оскарження судового рішення у зв`язку з тим, що тим, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі, про наявність судового рішення він дізнався тільки 23.07.2021 року при отриманні копії постанови суду.

При цьому, ОСОБА_1 посилається на те, що в судове засідання суду першої інстанції він не з`явився, оскільки не був повідомлений про день та час розгляду справи.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у повторно поданій апеляційній скарзі на постанову Івано-Франківського міського суду від 22.06.2021 року щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_1 зазначив, що за станом здоров`я він не міг цікавитись ходом розгляду справи, оскільки на той час перебував на лікуванні, що підтверджується медичною довідкою, яку ним додано до апеляційної скарги. Після проходження лікування до 22.07.2021 року він перебував у відпустці та був на оздоровленні поза межами області, копію наказу яку також долучив до матеріалів апеляційної скарги.

Разом з тим, вищевказані доводи потерпілого ОСОБА_1 не можна визнати обґрунтованими, оскільки він не наводить обставини, які свідчать про те, що дійсно був позбавлений можливості своєчасно оскаржити постанову суду першої інстанції у встановлені законом строки та отримав можливість звернутись з відповідною скаргою та клопотання про поновлення строку тільки на початку жовтня 2021 року.

При цьому, ОСОБА_1 в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження посилається на обставини, які раніше не зазначав, як такі, що не дозволили йому своєчасно оскаржити судове рішення, що викликає обґрунтований сумнів у їх реальному існуванні та вимагає надання певних доказів щодо їх підтвердження.

Так, основною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 вказує не повідомлення його про розгляд справи судом першої інстанції.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на доступ до суду.

Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов`язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов`язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.

Рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України» ).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 знав про те, що відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП за вчинення ДТП, одним із учасників якої був ОСОБА_1 , знав про те, що розгляд вказаної справи буде направлено до Івано-Франківського міського суду для розгляду по суті.

ОСОБА_1 мав процесуальну можливість цікавитись розглядом адміністративної справи відносно ОСОБА_2 за ст..124 КУпАП та у встановлений законом строк оскаржити постанову суду, однак пропустив його без поважних причин.

Разом з тим, в обґрунтування доводів щодо неможливості оскаржити судове рішення за станом здоров`я ОСОБА_1 посилається на те, що перебував на амбулаторному лікуванні з приводу гострого бронхиту.

Так, апелянтом додано до апеляційної скарги копію довідки структурного підрозділу Міської поліклініки №4 про те, що ОСОБА_1 з 21.06.2021 року по 24.06.2021 року та перебував на амбулаторному лікуванні в СП МП №4 з приводу гострого бронхіту.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що потерпілим ОСОБА_1 надано ксерокопію медичної довідки, яка не засвідчена належним чином, не відноситься до довідок, які підтверджують непрацездатність і не свідчить про те, що за характером захворювання ОСОБА_1 не мав можливості цікавитись ходом розгляду справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

У відповідності до копії наказу ПП «ОКСВІКТ» від 25.06.2021 року ОСОБА_1 надано чергову відпустку тривалістю 22 календарні дні з 29.06.2021 року по 22.07.2021 рік.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що надання чергової відпустки використовується особою на власний розсуд і не може бути правовою підставою для поновлення строку на оскарження постанови суду.

Доводи про те, що ОСОБА_1 з 26 серпня 2021 року по 27 вересня 2021 року був відряджений до ФОП ОСОБА_4 для участі у виробничий діяльності є неспроможними, оскільки копія відповідного наказу не засвідчена у встановленому законом порядку, а зі змісту наказу вбачається, що він підписаний самим ОСОБА_1 .

При цьому, ОСОБА_1 не надані дані, які свідчать про те, що вищевказаний наказ було виконано і він дійсно перебував у відрядженні.

Крім того, ОСОБА_1 не вказує яким чином вищевказане відрядження перешкоджало йому своєчасно оскаржити судове рішення у встановлений законом строк.

Так, в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що ОСОБА_1 протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження постанови суду, приймав заходи щодо намагання оскаржити постанову суду першої інстанції та не зміг оскаржити судове рішення з поважних причин.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.

Вищевказана норма ч.2 ст.294 КУпАП забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

В своєму клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 не вказав які саме поважні причини та яким чином завадили йому своєчасно у встановлені законом строки оскаржити постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.06.2021 року щодо ОСОБА_2 .

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення раніше вже вирішувалось судом апеляційної інстанції і в поновленні строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 було відмовлено, враховуючи, що з моменту ухвалення судового рішення пройшов доволі тривалий строк і на даний час рішення суду у встановленому законом порядку набуло законної сили, враховуючи характер процесуальної поведінки апелянта протягом розгляду справи у суді першої інстанції та після постановлення судом остаточного рішення, приймаючи до уваги причини, якими обґрунтовуються поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду та докази надані на їх підтвердження, вважаю, що відсутні правові підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

Повернення апеляційної скарги, не позбавляє апелянта права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, в якому конкретизувати причини, які не дозволили своєчасно оскаржити постанову суду, надати належні дані, які підтверджують їх існування та вказати, яким чином, вони завадили йому реалізувати своє право на оскарження судового рішення у встановлений законом строк.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 червня 2021 року відносно ОСОБА_2 за ст..124 КУпАП.

Повернути апеляційну скаргу з додатками апелянту.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв