ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2021 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Порощук П.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого, за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надішли адміністративні матеріали, відповідно до протоколу серії ДПР18 № 099342, яким водій ОСОБА_1 притягується до відповідальності за те, що 31.07.2021 року 22 годині 00 хвилин в с.Сідаво по вул..Центральній, Жмеринського району, Вінницької області керував транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ 21013 державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 правил дорожнього руху, та його дії кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП.

По даному факту поліцейським СРПП Жмеринського ВП ГУНП старшим сержантом поліції Якубовичем І.І. був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, при зупинці його працівниками поліції 31.07.2021 року о 22:00 годині проходити освідування на предмет вживання алкоголю він не відмовлявся, просив надати йому певний час, але працівники поліції на його думку прийняли його прохання як відмову, та склали протокол і пояснення в яких під диктовку сказали що написати та підписати. В подальшому після складання протоколу поїхав до Жмеринської центральної районної лікарні з метою пройти медичний огляд на предмет вживання алкоголю. В ході проведення огляду о 01.08.2021 року о 00 годин 20 хвилин результат огляду показав, що ознак сп`яніння не виявлено.

Додатково зазначив, що працівники поліції пропонували йому продихати в препарат «Драгер» на місці, однак як видно із відеозапису, наданого самим працівниками поліції, як доказ суду, чітко видно, як працівники поліції дають йому дмухати у трубку пристрою «Драгер», яка на той момент вже була розпакована, що є порушенням інструкції МВС. Крім того він погоджувався, пройти освідування, але просив поліцію зачекати лише 15 хвилин, тому що хоча вважає себе і неповнолітнім, але все одно хотів щоб при цьому був присутній хоча батько, який і дозволив йому керувати даним автомобілем. Просив справу закрити в зв`язку із відсутністю у його діях адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник Полігас В.М. підтримав позицію та думку свого підзахисного, також просив суд закрити адміністративну справи. Додатково зазначив суду, що вивчивши матеріали справи та дослідивши докази надані працівниками поліції, вважає що останніми порушення ряд норм процесуального законодавства. Так працівниками поліції під час складання протоколу, на складено направлення на особу порушника ОСОБА_2 , яке б підтверджувало факт направлення особи на проведення медичного огляду. Крім того судячи із проведеного відеозапису, працівники поліції проводили фіксування правопорушення не на бодікамеру, а на мобільний телефон, що категорично заборонено законом та у такому випадку даний доказ не може вважатися судом допустимим. Теж необхідно зазначити, що працівник поліції ОСОБА_3 видав його підзахисному направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння о 00 год.15 хвилин, що підтверджує факт несвоєчасного складання направлення на медичний огляд.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини від 21.07.2011 року в справі "Коробов проти України"), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п.161).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

За змістом Рішення Конституційного Суду України від 29.02.2019 року №1-р/2019 наголошено, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з огляду на відсутності встановленої форми письмового направлення на проходження медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, а також приймаючи до уваги, що справа про адміністративне правопрушення розглядається судом передусім на підставі протоколу про адміністративне правопорущення, стосовно оформлення якого законом встановлено обов`язкові до виконання усіма повноважними на його складання суб`єктами, недотримання яких унеможливлює об`єктивний та справедливий розгляд даної справи з незалежних від суду причин, вказані обставини становлять визначені законом підстави закриття провадження в даній справі у зв`язку з недоведеністю жодним належним та допустими доказом складу вказаного у протоколі правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 стосовно керування ним транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, оскільки рішення суду не може грунтуватись на припущеннях та ухвалюватись за існування очевидних сумнівів у доведеності вини, що підлягають тлумаченню на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Керуючись ст.ст. 33, 130, 221, 252, 266, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3-х місяців з моменту набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Порощук П.П.