Справа № 755/5889/21
Провадження №: 3/755/3763/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" серпня 2021 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 193766 від 21 березня 2021 року водій ОСОБА_1 21 березня 2021 року о 21 годині 45 хвилин біля будинку № 2-в, розташованого по пр. Броварському у місті Києві, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; нестійка хода; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, пояснив суду, що 21 березня 2021 року він не керував транспортним засобом, за кермом знаходилась інша особа, тому просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Додав, що саме з цих міркувань, у графі протоколу щодо пояснень по суті порушення зазначив, що проти змісту протоколу заперечує.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснив суду, що 21 березня 2021 року саме він керував транспортним засобом «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , коли його було зупинено працівниками поліції, оскільки ОСОБА_1 вживав алкогольні напої та не міг сісти за кермо.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Разом з цим, порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, в судовому засіданні були досліджені наступні матеріали справи про адміністративне правопорушення: протокол про адміністративне правопорушення серії серії ААБ № 193766 від 21 березня 2021 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 21.03.2021, в якому зазначено, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; нестійка хода; поведінка, що не відповідає обстановці; письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 21.03.2021 року, згідно яких ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння; відеозапис подій, який складається з кількох фрагментів, де зафіксовано обставини спілкування співробітників поліції із ОСОБА_1 . Відеозапис починається з моменту, коли особа, щодо якої складений протокол, знаходиться на вулиці поблизу автомобіля. В процесі спілкування ОСОБА_1 заперечує, що керував транспортним засобом, відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер» та у державному закладі охорони здоров`я. Запевняє, що з готовністю пройде огляд у приватному медичному закладі.

На відеозаписі, продемонстрованому в судовому засіданні, момент руху транспортного засобу «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , яким, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, керував ОСОБА_1 , не зафіксований.

Так, з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи суддею вживались заходи щодо виклику в судове засідання особи, яка здійснювала оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, для допиту в якості свідків, однак поліцейський Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції капрал поліції Боянов В.П. за викликом суду двічі не прибув.

Інших беззаперечних доказів того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , до суду не надано. У судовому засіданні зазначений факт не підтвердився.

Таким чином, проаналізувавши наведене, доходжу висновку, що версія подій, викладена в судовому засіданні ОСОБА_1 є такою, що узгоджується з показами, що були надані в судовому засіданні свідком ОСОБА_2 , який пояснив, що саме він керував зазначеним вище транспортним засобом на момент зупинки працівниками патрульної поліції.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та керуючись принципом «поза розумним сумнівом», доходжу висновку про те, що у судовому засіданні не було доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є обов`язковою умовою настання адміністративної відповідальності за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Фактично, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, інших доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем працівниками поліції суду не надано.

Так, оскільки матеріали справи не містять беззаперечних доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суддя вважає, що підстав для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не вбачається через відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження (внесення подання прокурора) цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга, подання прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя М. Сазонова