СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/8083/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Войтенко Ю.В., розглянувши матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №569192, від 20.09.2021, 20.09.2021 о 8 год. 40 хв. ОСОБА_1 вчинила порушення ТЗП яке було винесено 19.09.2021 стосовно заборони спілкуватись в будь-який спосіб з колишнім чоловіком.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала свою вину у вчиненні інкримінованих дій. Вказувала, що її дії були пов`язані з невиконанням термінового заборонного припису ОСОБА_2 , який розпочав її знімати під час пересування по квартирі, навмисно провокував її, відчиняючи її холодильник, користуючись мікрохвильовою тощо. Також повідомила, про конфліктні відносини між сторонами, наявність значної кількості судових процесів. Наголошувала, що квартира в якій вони проживають разом з ОСОБА_2 , належить їх дітям. При цьому, судовим рішенням визначено місце проживання дітей разом з матір`ю, відтак, вважає, що у ОСОБА_2 відсутні права на користування її майном. Наголошувала, що розпочала спілкування після провокаційних дій ОСОБА_2 . Надала суду на огляд матеріали відеозапису, зроблені 20.09.2021. Наголошувала на відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 надав свої пояснення, в яких заперечував будь-які провокаційні дії зі своєї сторони. Повідомив, що в силу конфліктних відносин між сторонами та наявністю значної кількості судових проваджень, він вимушений постійно пересуватись по квартирі з включеною відеокамерою для того, щоб в подальшому доводити відсутність своєї вини. Повідомив, що квартиру було подаровано йому його батьком, при цьому, половину було записано на ньому, половину на ОСОБА_1 , в подальшому, вони погодились подарувати свої частки дітям. Рішень щодо порядку користування вказаним майном не має. Вважає, що має право користуватись вказаною квартирою. У зв`язку з чим, не маючи на меті вчиняти якісь провокації, прямував до ванної кімнати та, перебував на кухні, користуючись кухонним приладдям. Вважав, що протокол відносно ОСОБА_1 складено вірно.

Суд, вислухавши пояснення осіб, працівника поліції, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно із ч.1 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Судом установлено, що підставою складення протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАБ №569192, від 20.09.2021 відносно ОСОБА_1 , за яким передбачено адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП став Терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №119036 від 19.09.2021. Припис винесено у зв`язку із скоєнням домашнього насильства ОСОБА_1 стосовно ОСОБА_2 . Згідно з приписом, було вжито заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника у вигляді заборони у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 1 добу з 20 год. 00хвил. 19.09.2021 до 20 год. 00 хвил. 20.09.2021. При цьому, ОСОБА_1 були роз`яснені наслідки невиконання термінового припису.

З оглянутих у судовому засіданні відеозаписів вбачається, що припис виконано не було. ОСОБА_1 , контактувала та спілкувалась з ОСОБА_2 . При цьому, з відео вбачається, що таке спілкування було, у тому числі, ініційовано ОСОБА_1 .

Беручи до уваги складну емоційну ситуацію, в якій знаходяться ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наявність очевидних конфліктних відносин між колишнім подружжям, проживання вказаних осіб в одній квартирі, суд вважає, що вищезазначене не може бути підставою для порушення заборон, викладених у терміновому заборонному приписі з урахуванням змісту та терміновості встановлених обмежень.

Відтак, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджується даними Термінового заборонного припису серії АА №119036 від 19.09.2021, відповідно до якого, даними рапорту оперативного чергового від 18.03.2020 р., поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оглянутим відеозаписом

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, не встановлено.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні доведена повністю, а тому із врахуванням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини та інших обставин, передбачених ст. 33 КУпАП, вважаю, що відносно неї слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

В судовому засіданні не встановлено обставин, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі ч.1 ст. 173-2 КУпАП та керуючись статтями 40-1, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 0,2 розміру мінімальної заробітної плати судового збору, тобто 454 грн. 00 коп. за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Войтенко