Провадження № 33/4808/536/21
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О.В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.02.2021 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що на час розгляду справи в суді, а саме 11.02.2021 року, він перебував за межами України, постанову суду було винесено у його відсутність, й йому не було відомо про її винесення. Апелянт наголошує, що як тільки йому стало відомо про дану постанову, тобто після того, як він був присутній у судовому засіданні у даній справі про адміністративне правопорушення, яке відбулось 11.08.2021 року, він негайно (протягом двох діб) оскаржив її, а тому вважає, що строк пропущено з поважних причин.

В судове засідання апеляційного суду з`явився ОСОБА_1 , якому роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, подав клопотання про долучення до матеріалів провадження копії закордонного паспорту, яке задоволено, вказані копії долучено.

Під час апеляційного перегляду:

- ОСОБА_1 підтримав доводи клопотання й надав суду для огляду оригінал паспорту з відмітками про часи перетину ним кордону України. Повідомив, що він дійсно підписував протоколи, що були складені на нього працівниками поліції, проте він не звернув увагу на їх зміст, зокрема в частині місця розгляду справи, оскільки за наслідками ДТП його транспортному засобу не було завдано механічних пошкоджень.

Представник ТОВ «КСА Бетон» під час розгляду клопотання про поновлення строків пояснив, що страхова компанія іншого учасника ДТП звернулась до них з претензією на відшкодування суми збитків в розмірі понад 30000 грн., з якими вони не погоджуються, а тому вони намагаються оскаржити вказане судове рішення.

Перевіривши матеріали справи в частині обґрунтування причини пропуску строку на апеляційне оскарження, вважаю, що у поновленні строку на апеляційне оскарження належить відмовити, апеляційну скаргу - повернути апелянту за таких підстав.

З наданих суду матеріалів вбачається, що постановою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.02.2021 року ОСОБА_1 було визнано винуватим та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4, ст. 36 КУпАП з накладенням стягнення.

З постанови суду вбачається наступне: « ОСОБА_1 у судове засідання вкотре не з`явився, хоча належним чином неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи за відомою суду адресою у спосіб визначений законом. Причину неявки суду не повідомив. Крім того, на час розгляду справи жодних заяв та клопотань від ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи до суду не надходило. ОСОБА_1 також міг стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Оскільки судом вже відкладався розгляд справи про адміністративне правопорушення, тому суд розцінює це виключно як спробу уникнути відповідальності за правопорушення шляхом затягування розгляду справи та строків притягнення до адміністративної відповідальності. За таких обставин, керуючись ст. 268 КУпАП, вважаю, що справу можна розглянути за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» (а.п. 21).

Дослідивши матеріали провадження в частині поновлення строку, доходжу висновку, що зазначену апелянтом причину пропуску строку як неналежне сповіщення про час судового розгляду та несвоєчасного отримання копії судового рішення, в даному конкретному випадку неможливо визнати поважною, виходячи з практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) та норм національного законодавства.

Так, в клопотанні про поновлення строку, що міститься в апеляційній скарзі, апелянт наголошував на тому, що він не зміг приймати участь по справі, й не зміг своєчасно оскаржити постанову, оскільки перебував за межами України, та йому не було відомо про винесення постанови, проте вказані твердження апелянта суперечать наявним в матеріалах провадження доказам.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 достеменно було відомо про те, що відносно нього складено протоколи про адміністративне правопорушення (серії ДПР18 №459034 від 19.11.2020 року за ст. 124 КУпАП та ДПР18 №459035 від 19.11.2020 року за ст. 122-4 КУпАП), де в графі «розгляд справи відбудеться» міститься посилання - «у Івано-Франківському суді», зі змістом яких, ОСОБА_1 був ознайомлений під підпис (а.п. 1, 2).

25.11.2020 року вказані матеріали надійшли в провадження судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області (а.п. 9), з неодноразовим призначенням до судового розгляду та викликом ОСОБА_1 в судові засідання на 14.12.2020 року, на 11.01.2021 року, на 26.01.2021 року, на 11.02.2021 року (а.п. 13, 15, 18, 20) за адресою мешкання останнього, аналогічній тій, що вказана ним в апеляційній скарзі, а саме: АДРЕСА_1 (а.п. 49).

11.02.2021 року було проголошено постанову суду, та цього ж дня, згідно супровідного листа суду, копію постанови було надіслано ОСОБА_1 11.02.2021 року (а.п. 23).

Діючим законодавством передбачено оприлюднення на офіційному веб-сайті судової влади України та на сайтах судів на Веб-порталі (в розрізі кожного суду) інформації по кожній судовій справі, що слухається у суді.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Як вбачається зі штампу місцевого суду, апеляційну скаргу на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.02.2021 року ОСОБА_1 було подано лише 13.08.2021 року (а.п. 49-54), тобто зі спливом строку на апеляційне оскарження, що становить майже 6-х місяців.

На підтвердження неможливості своєчасного оскарження, апелянт долучає копію сторінки закордонного паспорту, з відмітками про час перетину ним кордону, а саме: 08.12.2020 року (виїзд із України) - 09.12.2020 року (в`їзд в Україну); 27.01.2021 року (виїзд із України) - 20.03.20212 року (в`їзд в Україну); 01.04.2021 року (виїзд із України) - 24.05.2021 року (в`їзд в Україну) (а.п. 55).

Зіставленням змісту відомостей, що містять у закордонному паспорті, з відомостями, наявними в матеріалах провадження, встановлено, що ОСОБА_1 , на час призначення судового розгляду в суді першої інстанції, а саме: 14.12.2020 року, 11.01.2021 року, на 26.01.2021 року, перебував на території України, а останній час виїзду ним за межі України та повернення назад відбувалось у травні місяці 2021 року, зокрема 01.04.2021 року (виїзд із України) - 24.05.2021 року (в`їзд в Україну), що, в свою чергу, не позбавляло його можливості цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, отримати копію судового рішення після часу повернення ним на територію України в травні 2021 року.

Проте, апеляційна скарга була подана ОСОБА_1 лише в серпні 20212 року, а саме 13.08.2021 року.

Європейський суд з прав людини, у своїх рішення неодноразово наголошував на обов`язку осіб, як учасників процесу, демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання, на якому наголошує Європейський суд з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії».

Під час розгляду клопотання про поновлення строків встановлено, що фактично підставою для оскарження судового рішення є незгода власника транспортного засобу з розміром збитків, внаслідок цієї ДТП.

Вказану причину пропуску строку також не можливо визнати поважною, оскільки як учасникам ДТП, так й власникам транспортних засобів, було достеменно відомо про подію, що сталась, про факт складання на водіїв транспортних засобів протоколів про адміністративне правопорушення, та й про факт подальшого скерування цих протоколів на розгляд до суду.

Приймаючи рішення про відмову ОСОБА_1 у поновлені строку на апеляційне оскарження, також враховую те, що доступ громадян до приміщення суду є відкритим, що регулюється загальними правилами доступу відвідувачів до приміщення суду, а інформацію про справи, які розглянуті та/або розглядаються та ухвалені судові рішення у справах, можливо отримати шляхом телефонного зв`язку до відповідного суду.

Крім того, вважаю за необхідне також наголосити на тому, що відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ст. 129 Конституції України, з метою забезпечення гласності, прозорості та відкритості, інформація щодо стадії розгляду справи, місце, дату і час судового засідання, рух справи, окрім опублікування на офіційному веб-порталі судової влади України, розміщується також на інформаційних стендах суду, а процесуальні рішення судів відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень» оприлюднюються у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Як вбачається з відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, оскаржувана постанова місцевого суду від 11.02.2021 року надіслано до реєстру 12.02.2021 року, зареєстровано - 12.02.2021 року та оприлюднено - 15.02.2021 року.

Враховуючи наведене вище, та за наявністю вказаних вище відкритих у доступі інформаційних ресурсів з оприлюдненням інформації щодо справ, які розглядаються судом, й оприлюднення судових рішень на офіційному сайті, посилання апелянта на перебування його за кордом, як на підставу поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження, що становить майже півроку, не можливо визнати поважною, за умови неодноразового повернення останнього на територію України протягом цього часу.

З огляду на викладене, вважаю, що ОСОБА_1 не наведено поважних причин, які заважали йому самостійно дізнатись про стан судового розгляду, цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, в період часу знаходження його на території України, за умови, що йому достеменно було відомо про наявність протоколів та перебування справи в провадженні суду.

ОСОБА_1 не надано доказів його процесуальної поведінки, відповідно до якої, він намагався дізнатись про існування судового рішення, або щодо наявності перешкод, які б заважали йому отримати таку інформації.

Правова позиція ЄСПЛ наголошує на тому, що у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності.

Основним принципом, який регулює застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є справедливість, і у зв`язку з цим враховується ряд факторів, зокрема оцінки індивідуальних обставин кожної справи (рішення ЄСПЛ «Ібрагім та інші проти Сполученого Королівства»).

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин.

Поважність причин пропуску має довести апелянт, котрий заявив таке клопотання.

Отже, оскільки право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків, то поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).

Про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Той факт, що ОСОБА_1 в зазначені у закордонному паспорті періоди часу знаходився поза межами України, так само як й отримання претензії від страхової компанії, не можуть служити виправданням несвоєчасного прийняття ним заходів щодо слідкуванням за перебігом справи й результатом розгляду.

При вирішенні питання про поновлення строків на апеляційне оскарження, враховую процесуальну поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи та після ухвалення судового рішення, обізнаність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи у суді, поважність причин, якими обґрунтовується пропущення встановленого законом строку на апеляційне оскарження та їх доведеність, тривалість строку, який пройшов з часу ухвалення судового рішення, яке оскаржується апелянтом, які мають істотне значення, й аналізуючи викладені вище обставини у їх сукупності, доходжу висновку, що апелянтом не наведені поважні причини, які б унеможливлювали оскаржити судове рішення протягом передбаченого законом строку з дня винесення судового рішення, а саме з 11.02.2021 року.

За таких обставин, в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції від 11.02.2021 року належить відмовити, подану останнім апеляційну скаргу - повернути апелянту.

Щодо доводів апелянта в іншій частині апеляційних вимог, то при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити особі, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.02.2021 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Апеляційну скаргу повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло