Справа № 751/4149/21 Головуючий у 1 інстанції Павлов В. Г.
Провадження № 33/4823/396/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2021 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Святної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 липня 2021 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з даних протоколу - непрацюючого, місце проживання: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, 185 КУпАП та на нього накладено стягнення, із застосуванням ст. 36 КУпАП, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з нього на користь держави 454,00 грн. судового збору.

Судом 1 інстанції встановлено, що 04.06.2021 року о 04 год. 24 хв. в м. Чернігові по вул. Незалежності 10, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford» /д.н.з. НОМЕР_1 / з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роту, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, 04.06.2021 року о 04 год 35 хв в м. Чернігові по вул. Незалежності 10, водій ОСОБА_1 на законну вимогу працівника поліції при виконанні службових обов`язків залишитись на місці вчинення адміністративного правопорушення, не відреагував, при цьому висловлювався в грубій формі на адресу поліції, хватався за формений одяг, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та 185 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що він не керував даним транспортним засобом і не знає його власника, про що повідомляв працівників поліції, однак вони вимагали у нього посвідчення водія. Тому вважає, що дані вимоги працівників поліції не можна вважати законними. Зазначає, що ним заявлялось клопотання про виклик в судове засідання власника транспортного засобу, але йому було безпідставно відмовлено. Звертає увагу, що свідки на місці події присутні не були.

Також не погоджується з притягненням його до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП, оскільки він не висловлювався в грубій формі на адресу працівників поліції, не погрожував фізичною розправою, не хватався за формений одяг і це не підтверджується показаннями свідків. Крім того вважає незаконними дії працівників поліції, які одягали на нього кайданки.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що він не керував даним транспортним засобом, оскільки він йому не належить, його власниця не уповноважувала його ним керувати. Також вказав, що свідок ОСОБА_2 не був присутнім на місці зупинки транспортного засобу.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Святної О.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з викладених в ній підстав, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, 185 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням вимог п 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені вірно.

Ці обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами, зокрема, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія до медичного закладу з метою виявлення стану сп`яніння, згідно яких ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду; відеозаписами з бодікамер поліцейських, які підтверджують наведені вище докази, зокрема, при перегляді відеозаписів встановлено, що працівники поліції переслідували автомобіль ОСОБА_1 з увімкненими проблисковими маячками та після зупинки транспортного засобу з підстави того, що згідно орієнтування повідомлено, що водій автомобіля «Ford» /д.н.з. НОМЕР_1 / перебуває у стані алкогольного сп`яніння, виявили у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, із зазначенням їх переліку, і неодноразово пропонували йому пройти огляд щодо стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі, на що останній у присутності двох свідків відмовився.

Твердження ОСОБА_1 про те, що свідок ОСОБА_2 не був присутнім на місці зупинки транспортного засобу, є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Факт відмови від такого огляду ОСОБА_1 зафіксований на бодікамеру працівників поліції.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а просто стояв з метою спіймати автомобіль, також не заслуговують на увагу, оскільки з переглянутого відео вбачається, що працівники поліції переслідували саме автомобіль «Ford» /д.н.з. НОМЕР_1 /, крім водія, пасажирів у автомобілі не було, після його зупинки з нього вийшов саме ОСОБА_1 .

За таких підстав, цим доказам суд дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог вище вказаної Інструкції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.

Аналіз доказів у сукупності підтверджує, що ОСОБА_1 роз`яснено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також настання можливих наслідків у разі незгоди водія, які полягають у складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано вимоги закону щодо засвідчення факту відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому твердження апелянта про зворотне не заслуговують на увагу.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Щодо притягнення ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП, то апеляційний суд, приходить до наступного висновку.

Стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю а охороні громадського порядку.

Так, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП підтверджується відеозаписом, який додано до матеріалів справи, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 на законну вимогу працівника поліції при виконанні службових обов`язків залишитись на місці вчинення адміністративного правопорушення, не відреагував, при цьому висловлювався в грубій формі на адресу поліції, погрожував фізичною розправою, хватався за формений одяг та рапортом сержанта поліції Яценка Д., який узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП та відеозаписом.

В даному випадку поліцейські знаходились при виконанні ними службових обов`язків. У відповідності до ст. 62 ЗУ «Про національну поліцію», поліцейський при виконанні покладених на нього повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суддя місцевого суду дійшов обґрунтованого висновку про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом у відповідності до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступені його вини, в межах санкцій частин статей за дані правопорушення та відповідно вимог, передбачених ст. 36 КУпАП.

З огляду на наведене, викладені в апеляційній скарзі аргументи не дають підстав для висновку про незаконність постанови судді в частині доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ст. 185 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 липня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 185 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко