Справа №467/575/21
Провадження № 33/812/298/21
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 серпня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання - Цуркан І.І.,

за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Письменного М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Письменного Миколи Геннадійовича на постанову, яку ухвалив Арбузинський районний суд Миколаївської області під головуванням судді Догарєвої Ірини Олегівни у приміщенні цього суду 30 липня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

у с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №210689, складеному 21 червня 2021 р. о 01:45 год., 21 червня 2021 р. о 01:35 год. в смт. Арбузинка Первомайського району Миколаївської області по пров. Каштановому водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 211120, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з посиланням на положення ст. 63 Конституції України надавати пояснення щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення відмовився.

Від захисника Письменного М.Г. в інтересах ОСОБА_1 28 липня 2021 року надійшли письмові заперечення проти протоколу про адміністративне правопорушення, які обґрунтовані положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), відповідно до пункту 3 розділу ІІ якої передбачено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Як вважає захисник, в порушення вимог Інструкції до протоколу про адміністративне правопорушення не додані зазначені документи, відтак, огляд проведений із порушенням вимог зазначеної Інструкції і є недійсним, що є підставою для закриття провадження у справі в зв`язку з недоведеністю вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні захисник просив провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити з підстав, зазначених у його письмових запереченнях. Крім того, звернув увагу суду на те, що згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського, доданого до протоколу, права особи, що притягується до адміністративної відповідальності були роз`яснені ОСОБА_1 вже під час складання протоколу, а не одразу після зупинки транспортного засобу.

Постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 30 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік та стягнуто 454 грн. судового збору.

Не погоджуючись із постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Письменний М.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що пунктом 3 Розділу II Інструкції передбачено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

За вимогами ч. 2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Однак, до матеріалів справи сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а саме газоаналізатору «Drager», за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 , не долучено. Тобто, особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення не доведено наявність вищевказаних документів, які є обов`язковою умовою для належного огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог Інструкції та тягне за собою недійсність такого огляду.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним, тобто законодавець чітко встановив вимоги до порядку проведення огляду на стан сп`яніння, як на місці, так і в закладах охорони здоров`я, що зобов`язує співробітників поліції дотримуватись вказаного порядку, адже за ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однак суд, не визнаючи факту порушення працівниками поліції вимог Інструкції, посилається на п.5 Розділу II Інструкції про необхідність надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на вимогу особи, яка підлягає огляду. Але п.З Розділу II Інструкції чітко передбачена необхідність використання поліцейськими спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Обов`язок доведення наявності таких документів безпосередньо у суді покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення в незалежності від вимоги особи, яка притягується до відповідальності.

Більш того, суд, діючи упереджено, з власної ініціативи звернувся до ВП №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області із запитом про надання додаткових доказів, а саме сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, за допомогою якої було проведено огляд ОСОБА_1 , тим самим відшукуючи докази винуватості останнього у вчиненні правопорушення.

Діючи таким чином, суд першої інстанції перебрав на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилаючись на викладене, апелянт вважав, що судом першої інстанції не встановлено всіх обставин справи, перелічених у статтях 247 і 280 КУпАП, порушено норми ст. 251 КУпАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.62 Конституції України, що призвело до прийняття упередженого та незаконного рішення, яке не ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

У судове засідання суду апеляційної інстанції особа. яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, будь-яких заяв щодо причин неявки суду не подав, з урахуванням пояснень його захисника щодо повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи належним чином та думки про можливість розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за відсутності останнього.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Письменного М.Г., який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи, а також вимогах закону.

Згідно пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі - Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно частини 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №210689, 21 червня 2021 р. о 01:35 год. в смт. Арбузинка Первомайського району Миколаївської області по пров. Каштановому водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 211120, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» відповідно до статті 266 КУпАП. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Факти, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме щодо зупинки працівниками поліції автотранспортного засобу ВАЗ 211120, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 , проходження ним на вимогу працівника поліції огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу DRAGER, підтверджені протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №210689, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень та застережень.

Дані протоколу про адміністративне правопорушення узгоджуються щодо фактичних обставин також з наступними доказами:

- роздруківкою результатів тесту з приладу «Драгер», проведеного 21 червня 2021 року о 01 год. 40 хв. (до протоколу серії ДПР18 №210689), згідно якою результат тесту водія ОСОБА_1 становить 2,38 ‰, результат тесту підписаний ОСОБА_1 ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №210689 від 21 червня 2021 року, відповідно до якого поліцейським у зв`язку із виявленими у ОСОБА_1 ознаками сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) проведено огляд та встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння з позитивним результатом проби 2,38 ‰. З результатом огляду водій згоден, що засвідчив своїм особистим підписом;

- відеозаписами з нагрудної камери поліцейського та з відеореєстратора, з яких вбачається, що ОСОБА_1 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння - порушення координації рухів, порушення мови, не заперечував, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння та погодився на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер». Поліцейським проведено тест, який показав результат 2,38 % алкоголю. З результатом огляду ОСОБА_1 погодився, покази приладу «Драгер» під сумнів не ставив, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки не вимагав. Після встановлення підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності та до підписання ним письмових пояснень і протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, а також положення ст.63 Конституції України. Водія усунуто від керування транспортним засобом;

- викладеними окремо поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в яких зазначено про вживання в ніч з 20 червня на 21 червня 2021 року 150-300 грамів горілки та керування після цього транспортним засобом.

Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів судом не встановлено. Істотних порушень вимог закону, Порядку та Інструкції в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом також не встановлено.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння здійснений з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатору «Драгер алкотест 6820», під час проведення огляду поліцейським застосовано технічні засоби відеозапису, що відповідає вимогам частини 2 ст. 266 КУпАП.

В сукупності зазначені докази свідчать, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, проаналізованими та належним чином оціненими в їх сукупності та взаємозв`язку судом першої інстанції доказами підтверджено, що ОСОБА_1 було порушено п. 2.9 «а» Правил, тобто скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суд вірно дав оцінку усім запереченням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника.

За такого доводи апеляційної скарги щодо помилкового встановлення судом обставин адміністративного правопорушення та про недотримання працівниками поліції під час складання протоколу вимог закону не заслуговують на увагу та відхиляються апеляційним судом.

Щодо аргументів апеляційної скарги, то апеляційний суд їх відхиляє, виходячи з наступного.

Доводи про порушення поліцейськими визначеного законом порядку огляду особи на стан алкогольного сп`яніння через недолучення до матеріалів справи сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого стану вимірювальної техніки є безпідставними.

Порядок огляду водія на стан алкогольного сп`яніння визначений статтею 266 КУпАП.

Відповідно до частин 2, 4, 5 цієї статті огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні вимоги містить Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція).

Пунктами 1, 4, 5 Розділу ІІ Інструкції визначено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

За такого Інструкцією передбачено надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки лише на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння. Стаття 266 КУпАП не містить застережень щодо надання особі, яка проходить огляд на стан сп`яніння, зазначених документів.

ОСОБА_1 ні до проведення поліцейськими огляду на стан сп`яніння, ні після такого огляду не вимагав надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху врегульовано Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом М іністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395.

Пунктом першим Розділу ІІ цієї Інструкції передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Тобто а ні статтею 266 КУпАП, а ні наведеними підзаконними актами не передбачено долучення до протоколу про адміністративне правопорушення сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, яким здійснений огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, а тому відсутність цих документів у матеріалах адміністративної справи не свідчить про порушення працівниками поліції порядку огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд діяв упереджено, оскільки з власної ініціативи звернувся до ВП №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області із запитом про надання додаткових доказів - сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та перебрав на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, спираючись на положення ч. І ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 p., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 p., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 p.), та, беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП України, суд у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, як і у кримінальному провадженні, має бути неупередженим і безстороннім, зокрема він не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між тим, наявність (відсутність) сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки у матеріалах справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, як було зазначено, не є обов`язковим і не підтверджує та не спростовує наявність вини особи, яка притягується до такої відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, а тому витребування зазначених документів не є свідченням упередженості суду або його заінтересованості у доведеності обвинувачення.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не знаходить, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Письменного Миколи Геннадійовича, залишити без задоволення, а постанову Арбузинського районного суду Миколаївської області від 30 липня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.М. Базовкіна