Дата документу 05.03.2021
Справа № 501/3195/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області, у складі: головуючого - судді Семенова О.А.,

секретарів судового засідання Калініної К.І., Папета А.В.,

представника потерпілої адвоката Селюха А.В.,

потерпілої ОСОБА_1 ,

представника особи, яка притягається до відповідальності адвоката Латій О.В.,

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чорноморську у режимі відеоконференції з Чернігівським апеляційним судом матеріали, які надійшли від УПП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 14 вересня 2020 року серії ДПР 18 № 020256 ОСОБА_2 , 14 вересня 2020 року о 08.40 годині, керуючи автомобілем «Ford Mondeo», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , по просп. Перемоги у м. Чернігові, змінюючи напрямок руху та виконуючи поворот ліворуч не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, в результаті чого трапилось зіткнення з автомобілем AUDI Q3, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався у попутному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник адвокат Латій О.В. заперечували проти обвинувачення його у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, вважаючи це безпідставним. ОСОБА_2 пояснив, що рухався відповідно до дорожнього знаку, яким передбачено можливість повороту наліво. Потерпіла ОСОБА_1 повинна була уступити йому дорогу, з огляду на те, що він створював їй перешкоду справа.

Потерпіла ОСОБА_1 та її представник адвокат Селюх А.В. заперечували проти позиції сторони захисту та вважаючи її необґрунтованою. Потерпіла ОСОБА_1 пояснила, що під час руху автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , який рухався справа від неї, раптово почав здійснювати поворот наліво, виїхав на її смугу руху, що призвело к зіткненню транспортних засобів.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали провадження суд приходить до наступних висновків.

Згідно п.10.1 Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, далі - Правила), перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 10.4. Правил перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Згідно п. 8.2. Правил дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Згідно п. 8.2-1 дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Судом встановлено, що 14 вересня 2021 року о 08.40 годин ОСОБА_2 керуючі автомобілем «Ford Mondeo», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по просп. Перемоги у м. Чернігові у середній з трьох смуг руху на ділянці дороги перед перехрестям з просп. Миру.

Аналіз фото-, відеоматеріалів свідчить, що перед перехрестям просп. Перемоги має три смуги руху та справа зону безкоштовного паркування. Над правою смугою руху розміщений дорожній знак 5.18. «Напрямок руху по смузі», згідно якого дозволено напрямок руху вперед» та аналогічна дорожня розмітка.

Над середньою смугою розміщено дорожній знак 5.18. «Напрямок руху по смузі», згідно якого дозволено напрямок руху вперед та поворот наліво» та на дорожньому покритті нанесено розмітка «Рух вперед».

Над лівою смугою відсутній дорожній знак напрямку руху, на дорожньому покритті нанесено розмітка «Рух вперед та наліво».

Таким чином, при русі транспортного засобу у середній смузі за дорожнім знаком 5.18. сприймається саме так як він вказує і не викликає ніяких сумнівів щодо правомірності здійснення ним повороту наліво на сигнал світлофору, що дозволяє рух, при цьому водій користується пріоритетом дорожніх знаків.

Навпаки, у водія AUDI Q3 при русі транспортного засобу у лівій смузі зазначене розташування інформаційно-вказівних знаків повинно викликати когнітивний дисонанс через логічну невідповідність.

Правильна організація дорожнього руху потребує цілого комплексу правових, організаційних і технічних заходів, а також розпорядчих дій, спрямованих на управління дорожніми рухом і забезпечення його безпеки.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

При виконанні робіт по ремонту і утриманню автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів дорожньо-експлуатаційні організації у першочерговому порядку повинні здійснювати заходи щодо безпеки дорожнього руху на основі обліку і аналізу дорожньо-транспортних пригод, результатів обстежень і огляду автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, і передусім на аварійних і небезпечних ділянках та у місцях концентрації дорожньо-транспортних пригод.

Розділом 1 ДСТУ 3587-95 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» встановлено, що цей стандарт поширюється на автомобільні дороги, вулиці і дороги міст та населених пунктів та установлює вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць населених пунктів та технічних засобів організації дорожнього руху. Згідно п.1.3 вимоги ДСТУ 3587-97 є обов`язковими.

Технічні засоби організації дорожнього руху служать для регулювання руху транспортних та пішохідних потоків.

Технічні засоби організації дорожнього руху (ТЗОДР) - механізми, пристрої та інше інженерне обладнання вулиць і доріг, призначене для регулювання дорожнього руху, фізичного й психологічного впливу на режим руху транспортних і пішохідних потоків.

Технічні засоби регулювання дорожнього руху призначені для регулювання дорожнього руху. Відповідно до діючих правил дорожнього руху технічні засоби регулювання дорожнього руху попереджають, зобов`язують, забороняють, рекомендують учасникам дорожнього руху певні дії для забезпечення необхідної пропускної здатності ділянки вулиці чи дороги і безпеки дорожнього руху.

В Україні діє комплекс стандартів і інших нормативних документів, що регламентують технічні вимоги і правила застосування технічних засобів регулювання дорожнього руху на вулицях і дорогах.

Згідно n.4.1.1. ДСТУ 3587-97 автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів повинні бути обладнані дорожніми знаками згідно з ДСТУ 2586 та ДСТУ 3308, що установлюються відповідно до проектів організації дорожнього руху, узгоджені і затверджені в установленому порядку.

Відповідно до п. 4.2.1. ДСТУ 3587-97 розмітку автомобільних доріг, а також вулиць і доріг населених пунктів слід виконувати і наносити відповідно до ДСТУ 2587.

Згідно Національного стандарту України «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування. ДСТУ 4100 - 2014», а саме п. 10.1. 10.1.1 Дорожні знаки повинні розташовуватись так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатації і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо). Під чає розташування дорожніх знаків повинна бути забезпечена спрямованість інформації, яку вони передають, тільки до тих учасників руху, для яких її призначено. На ділянках доріг, де дорожню розмітку важко побачити (сніг, бруд тощо) або не можна відновити, повинні бути установлені відповідні за змістом дорожні знаки.

Таким чином, встановлення дорожніх знаків повинні бути встановленні відповідно до зазначених вимог Правил дорожнього руху та відповідного Національного стандарту України, мати вичерпну інформацію для учасників руху та забезпечувати спрямованість відповідної інформації, що міститься на дорожніх знаках.

Пунктом 10.7.1 Національного стандарту України «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування. ДСТУ 4100 - 2014», визначено, що інформаційно-вказівні знаки застосовують для інформування учасників руху про особливості режиму руху або про розташування на шляху прямування населених пунктів та інших об`єктів. Пунктом 10.7.17 Національного стандарту України «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування. ДСТУ 4100 - 2014», знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» повинен застосовуватись для зазначення кількості смуг і дозволених напрямків руху кожною з них на перехресті, де потрібно забезпечити використання смуг відповідно до інтенсивності руху транспортних засобів за різними напрямками. Зображені стрілками на знаках 5.16, 5.18 напрямки руху повинні чітко відображати дозволені напрямки руху по смугам відповідно до конкретної схеми організації дорожнього руху. Дія знаків 5.16, 5.18, установлених перед перехрестям, поширюється на перехрестя, якщо знаки 5.16, 5.18, установлені на перехресті, не дають інших вказівок. Знаки повинні установлюватись над проїзною частиною дороги так, щоб водії мали змогу своєчасно здійснити необхідні перестроювання.

Між тим, світлини з місця ДТП підтверджують невідповідність складеної працівниками поліції схеми ДТП з наявними дорожніми знаками, які фактично мали місце на даному перехресті на час ДТП, а також те, що ОСОБА_2 діяв у відповідності до дорожнього знаку, який відповідав смузі, по якій він рухався.

Оскільки потерпіла рухалась у крайній лівій смузі - прямо - у відповідності до дорожньої розмітки «прямо та наліво», а дорожнього знаку над смугою, по якій вона рухалась, не було, а над середньою смугою, по якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_2 був розміщений дорожній знак «прямо та наліво», у відповідності до якого останній повертав на перехресті наліво, враховуючи те, що кожний з наведених учасників ДТП діяв у відповідності до технічних засобів регулювання дорожнього руху, вказані вище обставини у сукупності свідчать про неналежну організацію дорожнього руху, яка і стала основною причиною ДТП.

Неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Така правова позиція висловлена колегією суддів Касаційного адміністративного суду ВС в постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 127/12081/17.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 296 від 08.11.2017 p., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.11.2017 р. за № 1456/31/324, затверджені Правила утримання технічних засобів регулювання дорожнього руху вулично-дорожньої мережі населених пунктів.

Згідно п. 1, ці Правила визначають правові та організаційні засади утримання технічних засобів регулювання дорожнього руху вулично-дорожньої мережі населених пунктів (далі - технічні засоби), що спрямовані на забезпечення та збереження їх технічного та естетичного стану, забезпечення експлуатаційних якостей.

Згідно пп. 2-5 розділу III «Утримання дорожніх знаків, огороджень, дорожньої розмітки, напрямних стовпчиків, пристроїв примусового зменшення швидкості» зазначених Правил під час проведення технічного обстеження дорожніх знаків, огородження (елементів огородження), напрямних стовпчиків, пристроїв примусового зниження ШВИДКОСТІ перевіряються міцність і надійність їх кріплення до стояків, опор, проїзної частини, наявність деформацій, пошкодження фарби та світлоповертальних елементів, проводиться очищення від листя, гілок чи інших елементів, що ускладнюють їх візуальне сприйняття, виявляється відсутність елементів технічних засобів. Технічне обстеження напрямних стовпчиків, дорожніх знаків, пристроїв примусового зменшення швидкості дорожньо-транспортної техніки на вулицях і дорогах проводиться один раз на квартал. Перевірка наявності огородження проводиться один раз на квартал відповідно до схем організації дорожнього руху. У разі відсутності або пошкодження елементів огородження термін їх відновлення становить не більше одного місяця. Огляд дорожніх знаків та огороджень на предмет забруднення, що ускладнює їх візуальне сприйняття, проводиться один раз на квартал або за заявою учасників дорожнього руху.

В свою чергу, порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху тягне адміністративну відповідальність за ст. 140 КУпАП.

При таких обставинах, відповідальність за забезпечення безпечного експлуатаційного стану ввіреної ділянки автодороги покладається на посадових осіб КП «Міськсвітло» та Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради за невиконання або неналежне виконання покладених на них функціональних обов`язків в залежності від умов укладеного між ними договору №6030-54 від 26.03.2020 р. на послуги з проведення поточного ремонту, технічного обслуговування технічних засобів регулювання дорожнього руху, на який посилається КП «Міськсвітло» у своєму листі.

Що стосується порушення ОСОБА_3 вимог n.10.1 Правил дорожнього руху, згідно яких перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, то схема ДТП, яка містить викривлені відомості, не може бути належним і допустимим доказом по справі, а обвинувачення не може ґрунтуватись лише адміністративним протоколом, без інших належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення.

У силу принципу презумпції невинуватості, яка встановлена ч.3 ст.62 Конституції України та підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до положень, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від ЗО травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази па користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 124, 247 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом десяти днів з дня, наступного за її проголошенням.

Суддя