Провадження № 33/801/655/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Волошин С. В.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 липня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 285 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4 845 грн, стягнуто з нього 454 грн судового збору.

Не погодившись з цією постановою, 30 липня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення від 20 липня 2021 року містить неповну інформацію для кваліфікації військового адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, зокрема у ньому зазначено, що ОСОБА_1 прибув на військову службу і був виявлений у стані алкогольного сп`яніння, проте у розташування в/ч НОМЕР_1 його було доставлено у супроводі представників військової частини. Крім того, суд першої інстанції безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки на час постановлення оскаржуваної постанови протягом року його не було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити з підстав зазначених у ній.

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін з огляду на таке.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26 лютого 2020 року за № 33 прапорщика ОСОБА_1 призначено на посаду старшого повітряного радиста бортового вузла зв`язку (а. с. 13).

Згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, від 20 липня 2021 року ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді старшого повітряного радиста бортового вузла зв`язку Військової частини НОМЕР_1 , 20 липня 2021 року в умовах запровадженого в країні особливого періоду перебував на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується довідкою КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» від 20 липня 2021 року за № 1078 про проведення медичного огляду особи в порядку самозвернення, згідно якої у ОСОБА_1 встановлене алкогольне сп`яніння середнього ступеню (алкотест 6510: 1,89%, алкотест: 6510 1,76%) (а. с. 1-4).
У цьому протоколі зазначено, що ОСОБА_1 не заперечував факт вживання алкогольних напоїв напередодні, прибуття на військову службу та перебування на території військової частини в нетверезому стані, свою вину визнав.
Відповідно до довідки КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» № 1078 від 20 липня 2021 року медичний огляд ОСОБА_1 за підозрою у вживанні алкоголю було проведено 20 липня 2021 року о 13 год 00 хв. та встановлено алкогольне сп`яніння середнього ступеню (алкотест 6510: 1,89%, алкотест: 6510 1,76%) (а. с. 9).
Згідно рапортів, які містяться в матеріалах справи (а. с. 20-22), 20 липня 2021 року близько 11 год. 30 хв. працівники військової частини НОМЕР_1 прибули за місцем проживання ОСОБА_1 , який був з ознаками алкогольного сп`яніння. Близько 12 год. 15 хв. здійснили супровід та прибули разом з ОСОБА_1 у розташування військової частини. З розташування військової частини супроводжували ОСОБА_1 до медичного закладу для визначення його стану на предмет алкогольного сп`яніння. Близько 13 год. 00 хв. за результатами освідування було встановлено алкогольне сп`яніння середнього ступеню, а о 13 год 30 хв ОСОБА_1 супроводили до військової частини НОМЕР_1 .
Відповідальність військовослужбовців за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів передбачена статтею 172-20 КУпАП.
Диспозицією ч. 1 ст. 172-20 КУпАП визначено наступні склади адміністративного правопорушення: 1) розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів; 2) поява військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; 3) виконання військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; 4) відмова військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Порядок підтвердження вчинення військовослужбовцями адміністративного правопорушення відповідальність за вчинення якого передбаченого частиною 3 статті 173-20 КУпАП встановлено пунктом 8 розділу ІІ Інструкції з оформлення в національній гвардії України матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 23 серпня 2017 року №726, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 вересня 2017 року за № 1166/31034 (далі Інструкція).
Відповідно до пункту 8 розділу ІІ Інструкції у разі виявлення військовослужбовця з ознаками алкогольного сп`яніння на території Головного управління НГУ, військової частини, військового об`єкта, або виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби з такими ознаками посадова особа в присутності двох свідків пропонує такому військовослужбовцю добровільно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, дозволеного до застосування Міністерством охорони здоров`я. Результати проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння оформлюються актом, зразок якого наведено в додатку 2 до цієї Інструкції, який підписується посадовою особою, свідками та військовослужбовцем, стосовно якого проводиться огляд.
У разі незгоди військовослужбовця пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, його незгоди з результатами огляду, а також за наявності підстав уважати, що військовослужбовець перебуває в стані наркотичного чи іншого сп`яніння, посадова особа не пізніше ніж протягом двох годин направляє його в супроводі двох представників Головного управління НГУ, військової частини для проведення медичного огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, якому надано право проводити такий огляд. За результатами медичного огляду складається відповідний висновок та долучається до матеріалів військового адміністративного правопорушення.
Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», статті 1 Закону України «Про оборону України», особливий період в Україні настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Так, відповідно до Указу Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року №1126-VІ, в Україні оголошено часткову мобілізацію, отже з того часу настав особливий період, який триває по теперішній час, оскільки рішення про демобілізацію, затвердженого Верховною Радою України (ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію») не приймалось. Щодо факту запровадження особливого періоду в Україні з 18 березня 2014 року наголосив Верховний суд України у постанові від 30.05.2018 у справі № 521/12726/16-ц.
З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, зокрема того, що військовослужбовець ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки на час постановлення оскаржуваної постанови протягом року його не було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, апеляційний суд відхиляє у зв`язку з тим, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за дії, передбачені частинами першою або другою ст. 172-20 КУпАП, вчинені в умовах особливого періоду.
Оцінивши доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення від 20 липня 2021 року містить неповну інформацію для кваліфікації військового адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, зокрема ОСОБА_1 не з`являвся на військову службу у стані алкогольного сп`яніння, а його було доставлено у супроводі у розташування в/ч НОМЕР_1 , апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки вони не спростовують факту вчинення ним військового адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного вище, судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП дотримано, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 липня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук