Справа № 740/3431/21 Головуючий у 1 інстанції Гагаріна Т. О.
Провадження № 33/4823/401/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2021 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участі особи, що притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 липня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу медсестрою в Київській медичній лікарні №4, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 454 грн. 00 коп.

Як встановив суд, 10 червня 2021 року о 00 год. 10 хв. в Ніжинському районі в с. Лосинівка по вул. Богословська, ОСОБА_1 керувала мопедом Yamaha № НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду в медичному закладі на стан алкогольного спяніння та продуву приладу «Драгер» відмовилась.

Не погоджуючись з вказаною постановою ОСОБА_2 була подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження по справі.

Вважає, що вказане рішення винесено з порушенням законодавства про адміністративні правопорушення, оскільки судом не було об`єктивно та в повному обсязі досліджено всі матеріали справи.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення було допущено ряд порушень, а саме те, що вона - ОСОБА_1 підписала протокол, однак суддя в оскаржуваному рішенні зазначила, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності відмовилась від його підписання.

При цьому, вважає, що правоохоронцями було порушено норми Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" (далі - Інструкція), затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України N 1452/735 від 09.11.2015 року, оскільки відповідно до норм викладених в ній, працівники поліції мали запропонувати пройти їй огляд на місці на стан алкогольного сп`яніння, а після відмови від проходження огляду на місці, запропонувати його здійснити у медичному закладі у встановленому законом порядку з обов`язковою видачею направлення на такий огляд, який в свою чергу є законодавчо обґрунтованою підставою його проведення. Однак такий варіант встановлення факту перебування в стані алкогольного сп`яніння їй запропоновано не було, також працівники поліції не видавали їй направлення на огляд щодо перебування її в стані алкогольного спяніння.

Стверджує, що суд першої інстанції провів розгляд справи з порушенням норм чинного законодавства про адміністративні правопорушення, оскільки під час його проведення її було обмежено в правах, передбачених ст. 268 КУпАП, оскільки суд не надав її можливості давати пояснення та заявляти клопотання.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка висловились на підтвердження викладених в апеляційній скарзі вимог, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Не зважаючи на заперечення вини ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції щодо факту порушення п. 2.5 ПДР України, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в даному випадку полягає у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення підтверджується наявним в матеріалах справи доказами, зокрема:

- даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №472967 від 10 червня 2021 року, який є офіційним документом, що засвідчує факт вчинення правопорушення, та в якому хоча і відсутні пояснення особи, в зв`язку з небажанням їх надати, але він засвідчений її власноручним підписом, достовірність якого остання підтвердила під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції (а.с. 2);

- даними розписки від 10 червня 2021 року ОСОБА_1 про зобов`язання її протягом доби не керувати транспортними засобами (а.с. 4);

- дослідженим судом апеляційної інстанції відеоматеріалом, наявним у матеріалах справи, відповідно до даних якого чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с. 8).

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Вищезазначені докази в порядку ст.ст.251, 254 КУпАП в повному обсязі доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини.

Твердження, викладене в апеляційній скарзі з приводу відсутності у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення та відсутності її вини, внаслідок того, що дане адміністративне правопорушення вона не вчиняла, є таким, що не знайшло свого підтвердження під час перевірки доказів, які були предметом дослідження як в суді першої інстанції, так і під час перегляду справи апеляційним судом.

Наявним у справі про адміністративне правопорушення доказам суд надав правильну оцінку та вірно встановив фактичні обставини справи щодо відмови особи, що притягується до адміністративної відповідальності від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння за наявності підозри знаходження особи в такому стані.

Судом апеляційної інстанції були перевірені доводи ОСОБА_1 щодо відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення і визнані такими, що не знайшли свого фактичного підтвердження, оскільки проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду особою, щодо якої порушується таке питання.

У зв`язку з викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 складений за фактом відмови останньої від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом як за допомогою приладу «Драгер» так і в медичному закладі.

Таким чином, склад правопорушення в її діях є закінченим вже з моменту відмови від проходження встановленого законом порядку обстеження на стан алкогольного сп`яніння.

Позиція автора апеляційної скарги, щодо відсутності в її діях складу вини, розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 на те, що їй було надано для підписання протокол про адміністративне правопорушення, який вона без окулярів не почитавши підписала, є таким, що не впливає на доведеність вини особи, що притягується до адміністративної відповідальності, оскільки нею власноручно в графі «пояснення особи» вказано про те, що остання відмовляється від дачі пояснень, після чого поставила свій підпис, тобто, фактично засвідчила внесені до протоколу дані.

Доводи апелянтки про те, що їй не було спочатку запропоновано пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», а потім в медичному закладі для виявлення стану алкогольного сп`яніння, не відповідає дійсності, оскільки спростовується як відеозаписом, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, так і даними, внесеними до протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, в апеляційній скарзі містися посилання на те, що працівниками поліції, в порушення вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення, її не було відсторонено від керування транспортним засобом, однак, дана обставина спростовується відомостями, що містяться в власноручно написаній ОСОБА_1 розписці від 10 червня 2021 року, в якій йде мова про те, що вона протягом доби зобов`язалася не керувати транспортними засобами (а.с. 4).

Порушень закону, що тягнуть скасування постанови суду, як про це йде мова в поданій апеляційній скарзі, при апеляційному розгляді справи не було встановлено.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушниці, ступеня її вини та в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 липня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач