Справа № 211/3350/21
Провадження № 3/211/1798/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 жовтня 2021 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рога Дніпропетровської області Середня Н.Г., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, відомості про місце роботи відсутні, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч.1 ст.122-2 КУпАП,-

встановила:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 125261 від 30.05.2021, водій ОСОБА_1 30 травня 2021 року о 21:48 годин по вул. Волгоградська, буд. 15 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, не виконав законну вимогу поліцейського зупинити транспортний засіб після подавання звукової та світлової сигналізації та голосової вимоги у гучномовець. Правопорушення зафіксовано БК-00197, службовий відеореєстратор БК-00070.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Морозов Є.Є. клопотання підтримав. В обґрунтування письмового клопотання зазначено, що до протоколу додано лише рапорт, про що є відповідна відмітка в графі протоколу. Хоча протокол містить посилання на відеозапис, однак суб`єкт владних повноважень його до протоколу не долучив, а тому прийняття його як належного та допустимого доказу по справі, наданого на вимогу суду після направлення матеріалів до суду, є сумнівним. Якщо ж навіть прийняти як доказ долучений до матеріалів справи диск з фрагментами відеозаписів з місця події, то слід зауважити, що за змістом зафіксованої на них інформації вони не доводять дійсність подій, зафіксованих в протоколі та сам факт допущення порушення ним вимог п. 2.4 ПДР України. Так, оглядом фрагментів відеозапису встановлено, що він 30.05.2021 близько 22-00 години керував транспортним засобом та рухався по вул. Волгоградська в м. Кривому Розі, що ним не заперечується. При цьому він рухався з дотриманням вимог ПДР та на вимогу поліцейського зупинився. На фрагменті відеозапису № 2021***00286 видно, що службовий автомобіль працівників патрульної поліції їхав позаду його автомобіля, із увімкненими синіми проблисковими маячками, що в розумінні п. 3.2 ПДР визначає вимогу до водія уступити дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу. Рухаючись за кермом автомобіля, він через дзеркало заднього виду побачив рух позаду нього службового автомобіля поліцейських з увімкненими проблисковими маячками синього кольору, а тому на виконання вимог п. 3.2 ПДР, ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» знизив швидкість та надав їм перевагу в русі, аби не створювати перешкод для їх подальшого руху, тримаючись правіше. Враховуючи колір проблискових маячків він навіть не допускав, що працівники поліції таким чином мали намір його зупинити. Службовий автомобіль поліцейських увесь час рухався позаду його автомобіля, не випереджав його, не блокував іншими діями йому проїзд, а продовжував рухатись позаду з увімкненням виключно синіх, а не проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору згідно п. 8.9 (б) ПДР, навіть тоді, коли ОСОБА_1 істотно знизив швидкість руху, надаючи їм перевагу у русі. Фактично службовий автомобіль поліцейських зупинився поряд з його автомобілем, коли останній зупинився та припар кувався біля узбіччя на пл. Горького в м. Кривому Розі. Проблискові маячки червоного кольору інспектор взагалі не вмикав, характер руху його автомобіля чітко видно на запису. На фрагментах відеозаписів на диску зафіксовано, що в ході розмови з поліцейськими він неодноразово зауважував, що не бачив та не чув вимоги поліцейського з дотриманням п. 8.9 (б) ПДР щодо зупинки його автомобіля, інакше б зупинився. Однак його доводи інспектором були проігноровані, як і доводи щодо відсутності відеофіксації вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу із застосуванням проблискових маячків синього та червоного кольорів. Долучений до протоколу рапорт також не містить деталізації інформації, ввімкненням яких маячків інспектор висловив вимогу про зупинку транспортного засобу. До того ж зупинивши його транспортний засіб інспектор посилався на допущення ним порушення п. 19.1 ПДР, а саме начебто керування транспортним засобом в темну пору доби без увімкнення ближнього світла фар. Такі висловлювання ґрунтувались фактично на усному звинуваченні у вчиненні адміністративного правопорушення без проведення належного розгляду справи, оскільки висловлені були в стверджувальній формі. При цьому інспектор спочатку не мав наміру повідомляти причину зупинки, оскільки запитав у водія, чи бажає він знати про це. Натомість таке порушення, якби воно навіть і було, інспектор об`єктивно не міг виявити, оскільки протягом усього часу рухався позаду його автомобіля, жодного разу не випереджаючи його. Йому також не було роз`яснено мотиви затримання, жодні документи за участі не складалися, не було роз`яснено конституційні та процесуальні права, тощо. Тому просить закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши захисника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно положень статей 268, 277 КУпАП, суд, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливим провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 245 КупАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до статті 280 КУпАП, під час розгляду справи суд має вирішити: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона відповідальності. Зазначенні питання під час розгляду справи суд має вирішувати з аналізу наявних по справі доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП. Тобто усі кваліфікуючі ознаки правопорушення, як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони мають доводитися певними доказами та мати своє відображення у певних документах, які складаються на місці вчинення правопорушення із дотриманням вимог відповідних інструкції.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами відповідно статті 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх доказів.

Частиною першою статті 122-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Так, положеннями пункту 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі ПДР) передбачено обов`язок водія зупинитися на вимогу поліцейського, з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до п.8.9.ПДР, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: а) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки; б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу; в) гучномовного пристрою; г) спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Як вбачається з переглянутого судом відеозапису, автомобіль патрульної поліції рухався за автомобілем ОСОБА_1 з увімкненим проблисковим маячком виключно синього кольору, який відображався на панелі автомобіля, а відповідно до абзацу 1 пункту 3.2 ПДР, у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Згідно відеозапису, автомобіль ОСОБА_1 надав дорогу автомобілю патрульної поліції, який рухався з увімкненим синім проблисковим маячком, а отже дотримався вищевказаних вимог.

Дані щодо застосування поліцейським спеціального звукового сигналу чи гучномовного пристрою, де було б озвучено вимогу про зупинку транспортного засобу, дані з відеозапису не містять, оскільки запис проведено без звуку звук з`являється лише при складанні протоколу, затриманні особи, тощо.

Вказане викликає сумніви в наявності вини ОСОБА_1 щодо порушення ним вимог п. 2.4 ПДР.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин враховуючи викладене, провадження по справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 122-2 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя: Н. Г. Середня