Справа № 465/2484/21 Головуючий у 1 інстанції: Мигаль Г.П.
Провадження № 33/811/1133/21 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Когута Ігоря Володимировича на постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 14 липня 2021 року,

з участю правопорушника - ОСОБА_1 ,

захисника правопорушника - адвоката Когута І.В.

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні в дохід держави.

Згідно постанови судді, водій ОСОБА_1 . 03 квітня 2021 року о 05 год. 57 хв., по вул. Науковій, 66 у м. Львові, керував транспортним засобом ОПЕЛЬ Астра н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рот, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідала обстановці). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Драгер та в медичному закладі відмовився. Своїми діями порушив вимоги п. 2.5 правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 - адвокат Когут І.В. вважає, що дана постанова не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, грунтується на не доведених обставинах, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими. Покликається на те, що коли приїхали працівники поліції автомобіль не рухався, а стояв, Зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а лише просив надати докази керування ним автомобілем. Також стверджує, що з відео видно те, що на запитання працівників поліції, як на даному місці опинився автомобіль ОСОБА_1 повідомив, що з товаришем пхали його, оскільки такий не заводився.

Просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та виступ його захисника - адвоката Когута І.В. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.5 ПДР покладено на водіїв обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відтак, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №197743 від 03 квітня 2021 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився; пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , даними в суді першої інстанції; відеоматеріалом, долученим до матеріалів справи та іншими, наявними в матеріалах справи доказами, яким суддя районного суду дала належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Підстави, які б давали можливість вважати їх сумнівними та неправдивими, відсутні.

Як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені, від дачі пояснень та підпису останній відмовився.

Щодо доводів апелянта про те, що ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом, то апеляційний суд оцінює такі критично, вважає їх такими, які направлені на уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки крім наведених мотивів з даного приводу в постанові судді, з якими погоджується апеляційний суд, факт керування транспортним засобом підтверджується і постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН18 №4011883, складеною 03 квітня 2021 року заступником командира роти старшим лейтенантом поліції Кліш Р.І. стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП на підставі якої накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень та яку останній в судовому порядку не оскаржував.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що дослідженими доказами, які містяться в матеріалах справи доведено, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем, розуміючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Крім цього апеляційний суд вважає, що при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Таким чином з огляду на викладене апеляційний суд вважає за необхідне відмовити захиснику правопорушника ОСОБА_1 - адвокату Когуту І.В. в задоволенні його апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Когута І.В. - залишити без задоволення, а постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 14 липня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.