Провадження № 3/592/2138/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Князєв Віктор Борисович, за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Лопаткіна О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 205908, - 11.08.2021 в м. Суми по вул. Територія с/г Технікуму, 19, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi A 6, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомгою приладу Drager Alсotest 6820 ARHE-0214 відмовився, а також категорично відмовився прослідувати до комунального закладу охорони здоров`я в присутності двох свідків.

В суді правопорушник ОСОБА_1 вину не визнав, а також неодноразаво наголошував на тому, що автомобілем в 03 год. 33 хв. 11.08.2021 не керував, на момент коли до автомобіля підїхали працівники Управління патрульної поліції в Сумській області, авто ніхто не керував.

Представник ОСОБА_1 адвокат Лопаткін О.В. просив справу закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності працівники поліції, в супереч вимог ст. ст. 251-252 КУпАП, не зібрали достатньо доказів керування автомобілем ОСОБА_1 в нетверезому стані. Автомобілем ОСОБА_1 не керував, автомобіль на момент коли до нього підїхали працівники УПП в Сумській області знаходився в нерухомому стані. Також сторона захисту вважає, що при притягненні до відповідальності ОСОБА_1 , безпосередньо при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, при проведенні огляду на стан сп`яніння, працівниками поліції були допущенні грубі порушення вимог ст.ст. 130, 266 КУпАП, а також вимоги Наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 «Про затвердження інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», Наказ МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року «Про затвердження інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 205908 зазначено, що ОСОБА_1 відмовився прослідувати до найближчого медичного закладу охорони здоровя в присутності двох свідків на думку сторони захисту не існує відповідальності за те, що ОСОБА_1 не забажав проїхати до закладу охорони здоровя, саме обов`язково в присутності двох свідків. Інспектором поліції було порушено вимоги п.6 розділу 1, зазначеної вище Інструкції, адже не було запропоновано ОСОБА_1 проходження огляду на місці зупинки спеціальним технічним засобом. Такого спеціального технічного засобу надано не було, було лише вказано, що це прибор «Алкотестер Драгер» та сказано «Виявлені ознаки. Проходити будете, не будете, тест на стан спяніння». На що ОСОБА_1 жодного разу не відповів відмовою, а навпаки просив надати докази вчинення правопорушення, просив працівників поліції скористатися правом на правову допомогу адвоката, як зазначено в ст.268 КУпАП, та наголошував на проведенні огляду в закладі охорони здоровя. При цьому, інспектор взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Сумській області, лейтенант поліції Бурим І.В. в присутності свідка сказав, що буде це розцінювати як пасивну відмову, після чого відразу почав відбирати пояснення, до речі тільки у одного свідка, так як іншого свідка взагалі під час проведення огляду не було, а також ОСОБА_2 почав складати протокол про адміністративне правопорушення. Поняття «пасивної відмови» законодавством України не передбачено. відеозапис «.mov», саме: 03 год. 54 хв.35 сек. до 03 год. 55 хв. 36 сек. Щодо проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, то був залучений один свідок, щодо неупередженості якого є сумніви, так як на думку сторони захисту, даного свідка привіз другий екіпаж. В порушення ст..266 КУпАП, Наказу МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року «Про затвердження інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівники поліції залучили до огляду на стан сп`яніння ОДНОГО свідка з якими у ОСОБА_1 та у пасажира його авто виник конфлікт. Оскільки ОСОБА_1 просив залучення адвоката для розгляду справи, що передбачено Конституцією України, а працівниками Патрульної поліції в цьому було прямо відмовлено, та більш того це саме це стало підставою для складання адміністративного протоколу, означає виключно те, що всі докази у цій справі є очевидно недопустимими. У зв`язку з цим просить суд закрити справу про адміністративне правопорушення № 592/10685/21 відносно ОСОБА_1 за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 пояснив що, о 03 год. 30 хв. 11.08.2021 саме він керував транспортним засобом Ауді А 6, н.з. НОМЕР_1 , в м. Суми на Території С/Х технікума. Працівники поліції, які підїхали до автомобіля, не запитували хто керував автомобілем, а відразу, перевіривши автомобіль по базам даним на преналежність, висунули ОСОБА_1 звинувачення в тому, що саме він керував автомобілем Ауді А 6, н.з. НОМЕР_1 , що не відповідає дійсності.

Вислухавши ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Лопаткіна С. В., свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прихожу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,- суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 р.) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№ 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 р. № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»,- визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає до закриття у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що співробітниками поліції не було дотримано порядку огляду водія на стан сп`яніння, а також те, що запропонований порядок проходження огляду не ґрунтувався на законі, тому за таких обставин та на підставі положень ст. 266 КУпАП такий огляд вважається недійсним.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України,- усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Верховний Суд в п. 39 своєї постанови від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, провадження № К/9901/21241/18, зробив наступний правовий висновок про те, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (http://reyestr.court.gov.ua/Review/90264746) .

Зазначене узгоджується і з усталеною судовою практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 його рішення від 14.02.2008 (заява № 16437/04) у справі Кобець проти України (Kobets v. Ukraine) з відсиланням на п. 282 рішення у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey), згідно яким доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом .

Вважаю, що у справі про адміністративне правопорушення не міститься переконливих доказів винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Проаналізувавши надані докази, вважаю, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 130, 247, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом протягом десяти днів з дня її винесення через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя В.Б. Князєв