Справа № 237/1519/21
Провадження № 3/237/719/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20.08.2021 року місто Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Сенаторов В.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ВП № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 095357 від 24.04.2021 року вбачається, що 24.04.2021 року о 20:20 годині по вул. Миру, 14, в с. Максимівка Донецької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 3110, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (хитка хода, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння він не керував.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

В судовому засіданні встановлено, що 24.04.2021 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 095357 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно якого 24.04.2021 року о 20:20 годині по вул. Миру, 14, в с. Максимівка Донецької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 3110, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (хитка хода, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

З письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вбачається, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, ПДД не порушував.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , доданих до протоколу, вбачається, що 24.04.2021 року приблизно з 20:15 год. до його будинку приїхав знайомий ОСОБА_1 на автомобілі Волга, д.н.з. НОМЕР_1 . Свідок побачив, що ОСОБА_1 знаходиться за кермом авто з явними ознаками алкогольного сп`яніння. У свідка та сусідки ОСОБА_3 з ОСОБА_1 виник словесний конфлікт в ході якого ОСОБА_3 зателефонувала до поліції, після чого ОСОБА_1 поїхав з місця пригоди. В присутності свідка ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, на що останній відмовився.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , доданих до протоколу, вбачається, що24.04.2021 року приблизно з 20:15 год. до будинку її сусіда ОСОБА_2 приїхав її родич гр. ОСОБА_1 на автомобілі Волга, д.н.з. НОМЕР_1 . На її думку, ОСОБА_1 знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Під час розмови у неї та ОСОБА_1 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 викликала поліцію, після чого ОСОБА_1 поїхав з місця пригоди. В присутності свідка ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, на що останній відмовився.

З відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ГАЗ 3110, д.н.з. НОМЕР_1 , на відеозаписі не зафіксований. Встановити, коли саме ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, неможливо.

Згідно п. 2.5 Правил Дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні докази того, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом.

При вирішенні питання щодо можливості прийняття пояснень свідків у якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, суд застосовує підхід, викладений у постанові Верховного суду України від 29.04.2020 року у справі № 161/5372/17.

У вказаній постанові ВСУ зазначив, що обставини, які підтверджуються показаннями свідка, повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

У зв`язку з викладеним, суд не може прийняти до уваги пояснення свідків, оскільки відомості, які викладені у їх письмових поясненнях, не підтверджуються іншими доказами по справі.

Крім того, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд вважає, що не можуть бути визнаними належними та допустимими доказами відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується зі стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, у тому числі визначену п. 2 ст. 6 презумпцію невинуватості, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року).

У своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom) ЄСПЛ встановив критерій доведеності «поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно судової практики ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява №36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява №926/08 року), у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази, які б беззаперечно свідчили про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи, дана правова норма не передбачає судового рішення про направлення справи на до оформлення.

Враховуючи, що у ході судового розгляду не здобуто переконливих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а всі сумніви тлумачаться на користь особи, суд прийшов до висновку, що провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 30, 33, 130, 247, 252, 283-285 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання скарги до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області.

Суддя В.А. Сенаторов