Справа № 309/3125/21
Провадження № 3/309/1120/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2021 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Піцур Я.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Келемена Р.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу прикордонної служби «Яблунівка» Мукачівського прикордонного загону про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.2 ст. 204-1 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

16.08.2021 року біля 17 год. 00 хв., прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» відділу прикордонної служби «Яблунівка» на напрямку 230 прикордонного знаку на відстані близько до 500 метрів від державного контролю, було виявлено та затримано гр. України ОСОБА_1 , який спільно з ОСОБА_2 , здійснив незаконний перетин державного кордону з України в Румунію та в зворотньому напрямку поза пунктом пропуску через державний кордон. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 9, 12 ЗУ «Про державний кордон України», тобто вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що ніякого перетину державного кордону він не здійснював. Того дня він зі своїм другом ОСОБА_2 пішли в ліс по гриби. Жодних прикордонних знаків вони не бачили, вони ходили по лісу де часто ходять інші жителі його села, яке є прикордонним. Вказує, що при затриманні його прикордонниками він не втікав, у його ж друга були відсутні документи, оскільки той не знав про те, що в прикордонній зоні слід мати при собі документи. Рацію носив при собі оскільки в тій місцевості дуже поганий мобільний зв`язок і рація йому потрібна для можливості зв`язатися з рідними.

Захисник Келемен Р.Й. додатково послався на те, що ЗК України встановлено ширину прикордонної смуги в 30 м, а отже затримання ОСОБА_1 за 500 від державного кордону не свідчить про перетин ним такого кордону. Жодних доказів перетину такого кордону матеріали справи не містять. Також посилається на те, що ОСОБА_1 є неповнолітнім, а тому не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності на загальних засадах.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши в повному обсязі встановлені на підставі поданих доказів обставини, у їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Частиною 2 ст. 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади вчинене групою осіб.

Так, відповідно вимог ст. 1 ЗУ «Про державний кордон України» державний кордон України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору.

Згідно з ч.ч.1, 3, 8 ЗУ «Про Державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

Згідно вимог ст.2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» основними функціями Державної прикордонної служби України є: охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму; здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення; ведення розвідувальної, інформаційно-аналітичної та оперативно-розшукової діяльності в інтересах забезпечення захисту державного кордону України згідно із законами України «Про розвідувальні органи України» та «Про оперативно-розшукову діяльність».

Статтею 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» передбачено права Державної прикордонної служби України. За якою, органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право втому числі, вимагати від фізичних осіб припинення правопорушень і дій, що перешкоджають здійсненню повноважень Державної прикордонної служби України (п. 12).

Крім того, відповідно до Постанови КМУ від 27.07.1998 № 1147 «Про прикордонний режим» установлено вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм прикордонну смугу у межах прилеглих до кордону територій селищних і сільських рад, де запроваджується прикордонний режим та затверджено перелік міст і районів, в межах територій яких можуть бути встановлені контрольовані прикордонні райони, в тому числі до переліку яких у Закарпатській області увійшли місто Ужгород, Берегівський, Великоберезнянський, Виноградівський, Перечинський, Рахівський, Тячівський, Ужгородський, Хустський райони.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 008555 від 16.08.2021 року;

- протоколом про адміністративне затримання від 16.08.2021 року;

- протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 16.08.2021 року згідно якого під час огляду ОСОБА_1 вилучено для тимчасового зберігання радіостанцію Motorola;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 16.08.2021 року

- письмовими поясненнями інспекторів прикордонної служби Кирилова А.Є. та ОСОБА_3 від 16.08.2021 року згідно яких 16.08.2021 року о 15:45 год надійшла інформація про здійснення протиправної діяльності, а саме виявлення прикордонною поліцією Румунії п`яти пакунків тютюнових виробів в районі 230 прикордонного знаку, група осіб вдалася до втечі в Україну. Після отримання даної інформації було визначено завдання щодо пошуку та затримання даної групи осіб. О 17:00 год рухаючись в смузі місцевості між лінією державного кордону та інженерними спорудами та загородженнями в районі 230 прикордонного знаку на відстані близько 500 м від ДК було виявлено 2 невідомих осіб, які рухались від ДК в напрямку с.Яблунівка. Було затримано одну особу з документами ОСОБА_4 , який мав при собі радіостанцію «Моторола», інша невідома особа продовжила рух, в ході переслідування вона була затримана, при собі документів не мала, зі слів є громадянином України ОСОБА_5 ;

- робочим зошитом оперативного чергового з якого вбачається, що о 15:45 год було отримано інформацію, що суміжною стороною на напрямку 230 п/з затримано 5 пакунків тютюнових виробів, особи вдались до втечі.

При цьому даючи оцінку всім доводам ОСОБА_1 суд зазначає, що такий є місцевим жителем, а отже йому достеменно відомо про існування прикордонної смуги та обмежень пов`язаних з цим. Його було затримано після надходження повідомлення від прикордонної поліції Румунії про незаконний перетин кордону (втечу на території України) в районі відповідного прикордонного знаку №230. І при цьому ОСОБА_1 мав при собі радіостанцію, а його друг ОСОБА_2 намагався втекти від прикордонного патруля. Суд критично оцінює твердження ОСОБА_1 про те, він не бачив жодних прикордонних знаків чи інженерних споруд, а також, що рація йому потрібна для зв`язку так як в тому районі поганий мобільний зв`язок, оскільки такі твердження є голослівними, нічим не підтвердженими та спростовані судовому засіданні інспектором прикордонної служби ОСОБА_6 , що брав безпосередню участь в затриманні ОСОБА_1 , який зокрема пояснив, що прикордонні знаки та інженерні споруди там були в наявності і при цьому ОСОБА_2 , намагаючись втекти від патруля саме і вдарився у таку інженерну споруду. Також ствердив, що в тій місцевості наявний мобільний зв`язок, яким він зокрема користується. Окрім того, суд враховує, що під час особистого огляду ОСОБА_7 не було виявлено ніяких грибів чи ягід, які за його твердженнями він ходив збирати до лісу, що ставить під сумнів таку версію ОСОБА_1 стосовно його находження у районі 230 п/з.

За таких обставин, дослідивши в повному обсязі докази, у їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.204-1КУпАП, яке виразилося у перетині, групою осіб, Державного кордону України, будь-яким способом поза пунктами пропуску через Державний кордон України, доведена згідно критерію «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Згідно з ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого неповнолітнім ОСОБА_1 правопорушення, його особу та ступінь його вини, суддя, враховуючи положення ст. 13 КУпАП, вважає за можливе та достатнє для його виправлення, а також для запобігання вчинення ним нових правопорушень, доцільним буде застосування до неповнолітнього ОСОБА_1 заходи впливу, передбачені статтею 24-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді попередження.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі винесення суддею постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП не є адміністративними стягненнями в розумінні ст. 23 КУпАП, а є альтернативними заходами впливу, які можуть бути застосовані тоді, коли виховання неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення у загальному порядку. Тому, при застосуванні до неповнолітнього правопорушника заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП, стягнення судового збору не допускається.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 24-1, 204-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Неповнолітнього ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 заходи впливу, передбачені статтею 24-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді попередження.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.