Справа № 285/3494/21
провадження у справі 3/0285/2259/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 вересня 2021 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

з участю секретаря Касянчук І. В.,

особи, відносно якої складено протокол, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний матеріал, який надійшов

від Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку та жительку АДРЕСА_1 , не працює,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 ухилилася від виконання обов`язків щодо виховання і належного утримання своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , 2009 року народження, ОСОБА_3 , 2011 року народження, ОСОБА_4 , 2014 року народження. Під час обстеження старшим інспектором ювенальної превенції спільно з головою та начальником служби у справах дітей Брониківської ОТГ 22.06.2021 о 19 год. 00 хв. по місцю проживання по АДРЕСА_1 встановлено, що в будинку антисанітарія, речі розкидані, постільна білизна брудна.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, пояснила, що сама виховує дітей, їй ніхто не допомагає і вона не встигає навести лад у будинку.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей за диспозицією ч.1 ст.184 КУпАП трактується як: ухилення ними від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Права та обов`язки батьків щодо виховання дітей закріплені в Конституції України, Сімейному кодексі України, Законах України Про охорону дитинства, Про освіту. Аналіз приписів останніх дає змогу дійти висновку, що під невиконанням обов`язків щодо невиконання та навчання дітей варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання та навчання неповнолітніх. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом серії ВАБ № 782101 від 22.06.2021 про адміністративне правопорушення; актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 22.06.2021; рапортом старшого інспектора ювенальної превенції Кайданович О. від 22.06.2021; копіями посвідчень багатодітної сім`ї та свідоцтв про народження дітей.

Дослідивши адміністративний матеріал, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Заперечення ОСОБА_1 своєї причетності до вчинення правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП, не свідчать про належне виконання нею свого юридичного (в даному випадку материнського) обов`язку, достатнє забезпечення дітей необхідними умовами життя, навчання та виховання.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , яка не надала будь-яких доказів на спростування своєї вини у скоєному правопорушенні, та водночас є багатодітною матір`ю, всі обставини справи в їх сукупності, і вважаю, що до неї слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді попередження, що буде необхідним для її виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Головною метою адміністративної відповідальності є не лише сам факт накладення на правопорушника певного виду стягнення, а його виховання і формування у нього звички законослухняної поведінки, а тому накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді попередження, на думку суду, буде достатнім для виховних та попереджувальних цілей.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

З особи, на яку накладено адміністративне стягнення, також належить стягнути судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на працездатних осіб.

Керуючись статтями 33-35, 38, 40-1, 184, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин