ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 631/863/20 Головуючий суддя І інстанції Трояновська Т. М.
Провадження № 33/818/661/21 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ по справі про адміністративне правопорушення /

17 серпня 2021 року суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Нововодолазького районного суду Харківської області від 11 грудня 2020 року стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Нововодолазького районного суду Харківської області від 11 грудня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 15 березня 2019 року, органом 6347, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , не одруженого, працюючого на посаді виробника абразивних дисків та полірувальних виробів в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Новоабразив», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Постановою встановлено, що 27 вересня 2020 року близько 18 години 00 хвилин, перебуваючи в селище міського типу Нова Водолага Харківської області, по вулиці 40 років Перемоги, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння, які полягали у наявності нестійкої ходи, запаху алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погодившись з цим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Нововодолазького районного суду Харківської області від 11 грудня 2020 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що постанова винесена з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не дав оцінки доказам. Зазначає, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом вини апелянта, складений з порушенням, без вручення належної копії водію. Крім того, в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти огляд у закладі охорони здоров`я.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 має бажання оскаржити постанову судді Нововодолазького районного суду Харківської області від 11 грудня 2020 року, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), вважає за можливе відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу без його присутності за наявними у справі матеріалами.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. ст. 268, 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 , виходячи з відомостей, що є наявні в матеріалах цього провадження.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`активно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.5.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому належить врахувати те, що, оспорюючи висновки суду першої інстанції, апелянт не заявляв будь-яких клопотань, в тому числі щодо допиту свідків.

З огляду на це, переглядаючи оскаржувану судову постанову за доводами поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для її задоволення.

Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції послався на докази, а саме на відомості, які містяться у:

-протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 390793, складеного 27 вересня 2020 року поліцейським водієм СЛМТЗ Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області Петрухновим К. В., у якому зафіксовано перебіг подій, що відбувались 27 вересня 2020 року близько 18 години 00 хвилин в селище міського типу Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області по вулиці 40 років Перемоги, коли водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Вказаний протокол складений у присутності ОСОБА_1 та підписаний останнім без будь яких зауважень чи доповнень з поясненнями, відповідно до яких водій з суттю адміністративного правопорушення погодився (а. с. 2);

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 27 вересня 2020 року, відповідно до яких останній з урахуванням роз`яснених йому положень статті 63 Конституції України вказав, що 27 вересня 2020 року після вживання спиртних напоїв, а саме горілки в кількості 100 грам, вирішив сісти за кермо свого автомобіля «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_3 та поїхав до селища міського типу Нова Водолага, щоб забрати дружину. По дорозі його зупинили працівники поліції за те, що він не був пристебнутий паском безпеки та почувши запах алкоголю запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», на що він у присутності дох свідків відмовився (а. с. 3);

-рапортом поліцейського СРПП Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області М. Ткачова, у якому відображено факт зупинення 27 вересня 2020 року о 18 годині 00 хвилин в селище міського типу Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області по вулиці 40 років Перемоги, водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_3 , за порушення пункту 2.3 в) Правил дорожнього руху України. Під час спілкування у останнього були виявлені ознаками алкогольного сп`яніння та йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, від чого водій відмовився у присутності двох свідків (а. с. 4);

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеним поліцейським водієм СЛМТЗ Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області Петрухновим К. В. 27 вересня 2020 року, відповідно до якого у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Вказаний акт складений у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 й особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , підписаний ними без будь яких зауважень чи доповнень, з поясненнями водія «згоден» (а. с. 8);

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що водій автомобіля марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився; в присутності свідків ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та правами, передбаченими статтею 63 Конституції України та статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а. с. 9, 10);

Також суд першої інстанції послався на відомості про виконання поліцейськими вимог ч. 1 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення про відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем, а саме розписка ОСОБА_4 про зобов`язання доставити автомобіль марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_3 за місцем мешкання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 11, 12).

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 2) вбачається, що керував автомобілем «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння, які полягали у наявності нестійкої ходи, запаху алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

Ці обставини вочевидь обумовлювали вимогу працівників поліції, які їх виявили, згідно п. 2.5 ПДР України, запропонувати водію пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, виходячи зі специфіки дослідження, що, в свою чергу, унеможливлювало проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу.

З відомостями цього протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений та згоден, про що свідчить його власноручний підпис.

Поряд з цим, належить взяти до уваги, що незважаючи на незгоду із діями працівників поліції під час складання ними протоколу, цей протокол складений уповноваженою державою особою і дії службової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не звертався до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не звертався із скаргою на дії працівників поліції до їх керівництва, хоча мав для цього достатньо часу, що унеможливлює врахування доводів апелянта з приводу незгоди з відомостями протоколу.

Отже, твердження апелянта, щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, вказані в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яких було залучено працівниками поліції при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до яких вбачається, що 27.09.2020 року ОСОБА_1 в їх присутності від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Також в їх присутності ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення(а.с.9-10).

Для забезпечення повноти та всебічності судового розгляду судом апеляційної інстанції шляхом направлення судових повісток викликались вищевказані свідки для надання особистих пояснень, але останні не з`явились за судовим викликом. Відповідно до повідомлень про вручення поштового відправлення ОСОБА_3 не з`явився до поштового відділення для отримання судової повістки в судове засідання, призначене на 17.08.2021 року на 16.00 год. (а.с. 140), ОСОБА_2 отримав судову повістку 28.07.2021, згідно штампу на зворотному повідомленні.

Апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості примусово доставити свідків в судове засідання, а тому відповідно до вимог чинного КУпАП, виконав усі можливі дії для виклику свідків в судове засідання.

ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що працівником поліції не було складено направлення на проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Однак, відповідно до відомостей протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме тому направлення працівником поліції і не виписувалось.

Вказаний протокол складений у присутності ОСОБА_1 та підписаний ним без будь яких зауважень чи доповнень з поясненнями, відповідно до яких водій з суттю адміністративного правопорушення погодився (а. с. 2);

Отже, такі твердження апелянта суд апеляційної інстанції розцінює як обраний спосіб захисту для уникнення відповідальності.

Поряд з цим, належить врахувати те, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія внаслідок складання ним іспиту на знання вимог ПДР України, а тому, апеляційний суд вбачає цей випадок, як свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандарт, лікарем закладу охорони здоров`я. Відповідно до п.7 цієї Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п.3 Розділу І цієї Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Інспектором поліції в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нестійкої ходи, запаху алкоголю з ротової порожнини.

Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого останній відмовився.

З огляду на викладене, апеляційний суд об`єктивно не вбачає порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи відомості, що є наявними в цьому провадженні про послідовність дій, стосовно події, що зафіксована у протоколі вбачається, що 27 вересня 2020 року близько 18 години 00 хвилин, перебуваючи в селище міського типу Нова Водолага Харківської області, по вулиці 40 років Перемоги, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння, які полягали у наявності нестійкої ходи, запаху алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків,що повністю відповідає вимогам ст. 266 КУпАП та положенням вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України.

Згідно з вимогами п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Поряд з цим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Апеляційний суд дійшов висновку, що визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, які походять з офіційних джерел та надав ним належну правову оцінку.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто його за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, отже посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними, а тому, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Нововодолазького районного суду Харківської області від 11 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков