Справа № 156/687/21
Номер провадження: 3/156/367/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевська І.Є., у присутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділу ВП № 1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іваничі Володимир-Волинського (колишнього Іваничівського) району, Волинської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працевлаштованого,

за ст.ст. 185, 173 Кодексу України про адміністративне правопорушення (надалі КУпАП),

учасники справи:

особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

особа, уповноважена на складення протоколу про адміністративне правопорушення - поліцейський СРПП ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського РВП рядовий поліції Терещук К.М.

про права передбачені ст. 268 КУпАП, ст.ст. 10, 63 Конституції України особі роз`яснено,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про наступне:

в с т а н о в и в :

І. Фактичні обставини справи встановлені судом

На розгляд до Іваничівського районного суду Волинської області одночасно надійшли та розглядаються матеріали про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 185, 173 КУпАП.

22.08.2021 року о 00:30 в с. Павлівка по вул. Незалежності ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, до працівників поліції виражався нецензурною лайкою та шарпав за верхній одяг, чим порушував громадський порядок.

Констатовано, що такими своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 173 КУпАП.

Окрім того, 22.08.2021 року о 00:30 в с. Павлівка по вул. Незалежності ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, а саме: шарпав за верхній одиг та намагався втекти.

Констатовано, що такими своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 185 КУпАП.

ІІ. Пояснення учасників справи

Поліцейський СРПП ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського РВП Терещук К.М. в судовому засіданні пояснила, що того дня вона перебувала на патрулюванні спільно з майором поліції ОСОБА_2 та старшим сержантом ОСОБА_3 в с. Павліка. ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, біля автомобіля голосно слухав музику та чіплявся до громадян. На неодноразові прохання припинити правопорушення він не реагував та ображав нецензурною лайкою. Після прохання пройти до службового автомобіля для складення відносно нього адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 почав шарпати працівників поліції за форменний одяг та намагався втекти. Відак, до нього було застосовано заходи фізичного впливу, які виразилися у супроводі до автомобіля. Після встановлення особи, ОСОБА_1 було доставлено до ВПД № 1 (сел. Іваничі) з метою припинення адмінправопорушення та складення відносно нього адміністративних матеріалів.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив обставини, зазначені у протоколі про адміністартивне правопорушення щодо порушення ним громадського порядку, провину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Свою вину щодо вчинення ним злісної непокори законній вимозі працівника поліції не визнав пояснивши, що працівники поліції не пред`явили йому відповідних посвідчень, а форму придбати в даний час має можливість будь-хто. Через те і не вважав необхідним виконувати вимоги таких осіб.

ІІІ. Застосоване судом законодавство

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 254 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків та інше. Права працівників поліції встановлено ЗУ «Про національну поліцію», який зокрема встановлює право працівника поліції вимагати від громадян і службових осіб, які порушують громадський порядок, припинення правопорушення та дій, що перешкоджають здійсненню повноважень поліції, виносити на місці усне попередження особам, які допустили малозначні адміністративні, а в разі невиконання зазначених вимог застосувати передбачені цим Законом заходи примусу, а також інші права в межах його компетенції.

Диспозицією статті 173 КУпАП передбачено, що за вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян - настає адміністративна відповідальність.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст.173КУпАП є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадянта інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому, найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

ІV. Оцінка суду щодо фактичних обставин справи

Протоколи про адміністративне правопорушення складені поліцейським СРПП ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського РВП рядовим поліції Терещук К.М., яка відповідно до ст. 255 КУпАП є уповноваженою особою органів внутрішніх справ (Національної поліції) на складання протоколів про адміністративні правопорушення, у тому числі за ст.ст.185, 173 КУпАП.

Факт вичинення ОСОБА_1 вищевказаних правопорушень підтверджується:

1) за ст. 185 КУпАП: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 684142 від 22.08.2021 року; рапортом начальника відділу поліцейської діяльності (сел. Іваничі) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області Головенка С., рапортом поліцейської СРПП ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського РВП рядовим поліції Терещук К., усними поясненнями ОСОБА_1 , протоколом про адміністративне затримання серії АЗ № 174638 від 22.08.2021 року, консультаційним висновком спеціаліста від 22.08.2021 року, копією постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГАВ № 194301 від 22.08.2021 року

2) за ст. 173 КУпАП: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 684143 від 22.08.2021 року; копією рапорту начальника відділу поліцейської діяльності (сел. Іваничі) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області Головенка С., копією рапорту поліцейського СРПП ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського РВП рядового поліції Терещук К., копією рапорту поліцейського СРПП ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського РВП старшим сержантом поліції Крикавського Н., копією письмовими та усними поясненнями ОСОБА_1 , копією протоколу про адміністративне затримання серії АЗ № 174638 від 22.08.2021 року, копією консультаційного висновку спеціаліста від 22.08.2021 року, копією постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГАВ № 194301 від 22.08.2021 року.

Твердження ОСОБА_1 про відсутність у нього обов`язку виконання законної вимоги поліцейських у зв`язку із непред`явленням останніми такими відповідних посвідчень, спростовуються встановленими судом обставинами у даній справі та наявними доказами.

При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_1 , дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, - суду не скеровував.

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суддя приходить до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 185 КУпАП злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського, ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство.

V. Накладення адміністративного стягнення

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи наведене, суддя доходить висновку, що справу №156/687/21 слід об`єднати зі справою №156/688/21 та присвоїти їм номер 156/687/21.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративні правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, є вчинення правопорушень у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан (не працевлаштований), зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП, суддя вважає доцільним призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ст. 185 КУпАП у виді штрафу, що за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

VІ. Судові витрати

Відповідно до змісту ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» є всі підстави для стягнення з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454,00 грн.

Керуючись ст.ст. 173, 185, ст. ст. 33, 34, 35, 36, 39-1, 40-1, 283-285, 268, 294 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративну справу №156/687/21 провадження № 3/156/367/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП - об`єднати в одне провадження із матеріалами справи №156/688/21 провадження № 3/156/368/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП та присвоїти справі №156/687/21 провадження № 3/156/367/21.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 185, 173 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 грн. (сто тридцять шість гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. 00 коп. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.) судового збору.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у встановлений строк стягнути суму штрафу у порядку примусового виконання постанови у подвійному розмірі.

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя І. Є. Малюшевська