Справа № 212/3644/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2021 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Козлов Ю.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючий водієм ТОВ «Північ-Транс», мешкає: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні правопорушення передбаченого ст.443 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

26 квітня 2021 року, близько 06-40 години по вул. Січеславська, біля будинку №9 в Покровському районі, м. Кривий Ріг, ОСОБА_1 здійснював регулярні пасажирські перевезення на міському маршруті №3 на автобусі Mercedes Benz Sprinter д.н.з. НОМЕР_1 при цьому перевозив пасажирів у кількості, яка перевищувала кількість місць для сидіння визначена в реєстраційних документах на ТЗ, а саме перевозив 27 чоловік, чим порушив п.п.10.2 Постанови КМУ №1236 від 05.12.2020. Своїми діями скоїв правопорушення передбачене ст.443 КУпАП.

Згідно протоколу, особі, що притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснені вимоги ст.268 КУпАП її зміст та зміст статей 55,56,59,63 Конституції України.

В суді ОСОБА_1 факт правопорушення не визнав, пояснив, що він не суб`єктом вказаного правопорушення, тому що є найманим працівником на підприємстві перевізника, юридичною особою, власником транспортного засобу є ТОВ «Північ Транс». В матеріалах справи відсутні відомості, які б свідчили, що до його посадових обов`язків входить організаційна діяльність підприємства, а тому він не може нести відповідальність. Не долучено підтверджень приналежності суб`єкту господарської діяльності або перебування з таким суб`єктом у трудових відносинах, також в матеріалах справи відсутні відомості щодо технічних характеристик транспортного засобу. Крім того, при складанні протоколу, особа яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна зазначити, нормативний акт, який було порушено. Однак з протоколу не зрозуміло у зв`язку з порушенням якого пункту постанови КМУ та якої саме постанови КМУ було складено даний протокол. Просив закрити провадження у справі, в зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення. винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до вимог ст.245 КпАП України, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», зазначено, що згідно зі ст.245 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

У відповідності до ст. 44-3 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбаченихЗаконом України"Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Оскільки ч.1 ст.44-3 КУпАП є бланкетною нормою, її диспозиція конкретизується низкою спеціальних нормативно-правових актів, зокрема і Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №1236 - (надалі Постанова).

Згідно Постанови, забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

До матеріалів справи не долучено підтверджень приналежності суб`єкту господарської діяльності або перебування з таким суб`єктом у трудових відносинах, також в матеріалах справи відсутні відомості щодо технічних характеристик транспортного засобу.

Протокол складено за відсутності свідків, а отже, для підтвердження інформації, що наведена в протоколі, інспектором поліції не надано доказів на підтвердження факту скоєння правопорушення, що є однією з підстав для закриття справи у зв`язку із відсутністю події і складу правопорушення

Як доказ вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.443 КУпАП, суду надано рапорт працівника поліції та відео зафіксоване на бодікамеру, однак в протоколі не зазначено, на який саме пристрій проводилась фіксація правопорушення.

Посадовою особою не вірно зазначено нормативний акт, який дів на момент складання протоколу.

Крім того, пп.10 п.2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 встановлено заборону на території України на період дії карантину здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно.

Враховуючи наведені в протоколи обставини, на переконання суду в даному випадку суб`єктами заборони, встановленої постановою Кабінету Міністрів України, є суб`єкти господарювання (господарські організації, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці). Таким чином, диспозиція частини 1 статті 44-3 КУпАП (щодо діяння описаного в протоколі) не може бути застосована відносно осіб, які не є суб`єктами господарювання чи уповноваженими особами суб`єкта господарювання, що наділені адміністративно-управлінськими функціями.

Як встановлено в судовому засіданні та зазначено в протоколі від 26.04.2021, ОСОБА_1 є фізичною особою, не зареєстрований у встановленому законом порядку як приватний підприємець, а тому не може підпадати під перелік суб`єктів, зазначених в пп.10 п.3 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020.

Окрім того ст.121-2 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил перевезення пасажирів при наданні послуг з перевезення пасажирів, зокрема за перевезення водіями транспортних засобів, що працюють у режимі маршрутних таксі, пасажирів понад максимальну кількість, передбачену технічною характеристикою транспортного засобу або визначену в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, а також перевезення водіями транспортних засобів, що здійснюють міжміські чи міжнародні перевезення, пасажирів, кількість яких перевищує кількість місць для сидіння, передбачену технічною характеристикою транспортного засобу або визначену в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Отже, законодавець чітко розмежував відповідальність водія за порушення правил перевезення пасажирів та перевізника. Разом з тим у пп.10 п.2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 лише заборонено здійснення регулярних та нерегулярних пасажирських перевезень автомобільним транспортом, зокрема пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньо-обласному та міжобласному сполученні, в кількості більше ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб та визначено, що перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та контроль використання засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення. В той же час, хто несе відповідальність за перевезення більшої кількості пасажирів, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу не визначено і зміни до ст.121-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення не внесено. Аналогія закону для притягнення особи до адміністративної відповідальності застосована не може бути.

Таким чином, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, уповноваженою особою, було порушено вимоги статей 251,254,256 КУпАП та не зібрано достатньої кількості доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.443 КУпАП до матеріалів справи не додано жодного доказу його вчинення, жодних належних доказів порушення правил карантину.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В свою чергу, суд враховує, що п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) та ст.40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч.2 ст.284 та ст.247 КУпАП, суддя не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Керуючись ст.ст.247, 251, 252, 254, 255, 256, 266, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.443 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особами зазначеними у ч.2 ст.294 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: Ю. В. Козлов