Дата документу Справа № 937/4990/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №937/4990/21 Головуючий в 1 інст. Каряка Д.О.
Провадження №33/807/560/21 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 серпня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю адвоката Вороніна І.О., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Вороніна І.О. на постановуМелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 1 липня 2021 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 01.06.2021, о 01 год.30 хв., ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2103 державний номер НОМЕР_1 на автодорозі Дніпро-Токмак-Мелітополь, біля с. Семенівка, з явними ознаками алкогольного та наркотичного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода, розширені зіниці ока, які не реагують на світло, неприродна блідість шкіряного покрову обличчя). Від огляду у встановленому законом порядку для визначення стану сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України. Від керування відсторонений.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Воронін І.О. вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає про порушення поліцейським порядку огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння. Так, в протоколі не зазначено, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, а зазначено лише про те, що ОСОБА_1 відмовився «від продуття», однак такі заходи не передбачені. Також, у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, при цьому, відсутні посилання на найменування технічного засобу за допомогою якого поліцейські хотіли встановити будь-які ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 та не має посилання на технічний засіб, яким фіксувалася подія і процесуальні дії. Крім того, у протоколі та у направленні на огляд водія вказані різні види сп`яніння, а саме в протоколі вказане алкогольне та наркотичне, а в направленні на огляд лише наркотичне. Сторона захисту звертає увагу на однаковий час складання документів «02-15 год.», а саме: направлення на огляд та висновок лікаря, при цьому направлення складається на місці зупинки. Також, у висновку лікаря зазначено «від проходження експертизи відмовився в повному обсязі», однак не зрозуміло від якої саме експертизи ОСОБА_1 відмовився. Вказує, що пояснення свідка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є неінформативними. Крім того, ОСОБА_1 не оголошувалися його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Враховуючи викладене, просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, а також присутність представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який зазначив про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністюОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши адвоката Вороніна І.О., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 161604 від 01.06.2021 року (а.с. 4) та визнаних судом доведеними підтверджується:

направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 7); актом огляду на стан сп`яніння (а.с. 6), даними висновку № 465 від 01.06.2021 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно яких ОСОБА_1 від проходження експертизи відмовився у повному обсязі (а.с. 8), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , довідкою адмінпрактики (а.с. 3), відеозаписом події (а.с. 46).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Відповідаючи на доводи сторони захисту щодо порушення порядку огляду ОСОБА_1 , оскільки не запропоновано пройти огляд за допомогою спецтехприладу апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, наркотичного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У ч. 4 розділу І вказаної Інструкції № 1452/735 зазначено, що ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З оглянутого відеозапису вбачається, що на трасі чоловік зупиняє патрульний автомобіль шляхом підняття руки, при цьому на відеозаписі вбачається пошкоджений транспортний засіб. При цьому, подальша поведінка ОСОБА_1 засвідчує небезпідставну підозру з боку працівників патрульної поліції щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння. Ознаками такого стану працівники патрульної поліції вказували мляву мову, порушення координації рухів, розширення зіниць очей.

Отже, виявлення працівником поліції певних ознак сп`яніння у ОСОБА_1 було передумовою подальшого направлення його для проходження огляду в медичному закладі, а тому не становить порушень, які викладені на дотримання порядку ст. 266 КУпАП.

Натомість, думка захисника про те, що ОСОБА_1 мали запропонувати пройти огляд на місці ДТП, є помилковою, оскільки згідно з п.12 Розділу 2 вищевказаної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Подальше направлення ОСОБА_1 у медичний заклад узгоджується із положеннями ст. 266 КУпАП та вищенаведеної Інструкції. Крім того, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що підтверджується відеозаписом події на якому чітко зафіксовано відмову останнього від експертизи, а також додатковими доказами у вигляді письмових показів свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , пояснення яких узгоджуються із іншими доказами.

При цьому не заслуговують на увагу доводи, що з висновку лікаря не зрозуміло від проведення якої експертизи ОСОБА_1 відмовився, оскільки з відповідного направлення вбачається, що ОСОБА_1 був направлений саме до цього медичного закладу задля проходження медичного огляду, обставини, пов`язані із медичним оглядом водія були відображені у відповідному висновку із позначкою про відмову ОСОБА_1 від проходження у повному обсязі експертизи, що жодним чином не спростовує самого факту відмови.

А посилання на не інформативність показів свідків безпідставні, так як їх підписи містяться у протоколі про адміністративне правопорушення і ОСОБА_1 не заперечував того факту, що вказані свідки були присутні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього.

Доводи сторони захисту щодо відсутності посилання на технічний засіб, яким фіксувалася подія і процесуальні дії неспроможні у зв`язку з наступним.

Так, сама по собі відсутність даних про пристрій не може автоматично тягнути за собою недостовірність відео, позаяк жоден доказ не може мати наперед установленої сили.

При цьому, Закон не пов`язує неприйнятність електронного доказу з відсутністю даних про технічний пристрій запису.

Цифровий відеозапис є електронним документом. Це оригінал доказу, який ідентичний усім його цифровим копіям і відображенням. Тому відсутність указівки на технічний засіб не є підставою для висновку про недостовірність інформації, яка зафіксована за допомогою цифрового запису.

Відеозапис зафіксував подію так, як вона відбулась у дійсності та дозволяє ідентифікувати учасників і зіставити інформацію про перебіг подій із нормами права.

Отже, у апеляційного суду відсутні підстави вважати відеозапис змонтованим, а дані недостовірними.

З цього приводу окремо апеляційна інстанція зауважує, що самі події та учасники, зафіксовані на технічному пристрою апелянтом та його представником не оспорюються.

Посилання на різні вказівки щодо ознак сп`яніння у направленні і у протоколі та, на однаковий час складання документів не можуть слугувати підставою для скасування прийнятого рішення, оскільки такі ознаки можуть доповнюватися чи змінюватися в процесі спілкування із водієм, крім того не виключається наявності сочетаних ознак сп`яніння.

Твердження, що ОСОБА_1 не оголошувалися його права, передбачені ст. 268 КУпАП слід визнати сумнівними, останній був присутнім у судовому засіданні в суді першої інстанції 24.06.2021 р.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Вороніна І.О. залишити без задоволення.

Постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 1 липня 2021 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник