Справа № 355/1074/21
Провадження № 3/355/601/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року

Суддя Баришівського районного суду Київської області Червонописький В.С., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №144710 вказано, що 23.07.2021 о 06:09 годині ОСОБА_1 на 70 км автодороги М-03 сполученням Київ-Харків керував транспортним засобом «MAZDA 323» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Зазначені дії особою, що склала протокол, визначено як порушення вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні, свою провину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та вказав, він 23.07.2021 о близького 06.00 год. ранку на автодорозі Київ-Харків в с. Борщів керував автомобілем «MAZDA 323» в напрямку м. Києва із м. Пирятин. В с. Борщів його перегнав патрульний автомобіль, який зупинився біля пам`ятника та включив проблискові маячки. В цьому місці працівники поліції зупинили його транспортний засіб. Зазначив також, що не вперше на цьому відрізку дороги трапилася подібна ситуація. Вперше поліцейський схилив ОСОБА_1 до неправомірної вигоди в розмірі 1000 грн. та склавши протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП відпустив його. Даний протокол було оскаржено в суді та справу закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не відмовлявся, але і не поїхав, тому що не захотів дружину залишати в автомобілі з грошима, так як вони їхали на закупку продуктів харчування для роздрібної торгівлі. Не зважаючи на його пояснення, поліцейський склав протокол про адміністративне правопорушення, зазначивши, що ОСОБА_1 відмовився їхати на експертизу. Зі слів ОСОБА_1 - поліцейський неодноразово схиляв до надання неправомірної вигоди, погрожуючи забрати автомобіль на штрафмайданчик. Після чого дружина зателефонувала на лінію 102. Вважає, що дії працівників поліції були протиправними, жодних ознак, які зазначені у протоколі у нього не було.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Дяденко М.В. підтримав свого підзахисного та до початку судового засідання надав суду клопотання про закриття провадження по справі. Підставою для закриття вважає численні порушення норми чинного законодавства при складанні протоколу, збиранні письмових доказів, а також самої процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і доданих до них матеріалах, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з такого.

Так, відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень КУпАП, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 15.03.2019 у справі №204/2352/16-а).

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З відео, знятого веб-камерою поліцейського, доданих до справи матеріалів, а також пояснень ОСОБА_1 вбачається, що у поліцейських були відсутні підстави, визначені чинним законодавством, для зупинення транспортного засобу, на якому рухався водій.

Так, в рапорті старшого лейтенанта поліції Д.Банара, який міститься в матеріалах справи, значиться причина зупинки автомобіля було «автомобіль підозріло маневрував по проїзній частині».

При цьому, вичерпний перелік підстав, які надають право поліцейському зупиняти транспортний засіб, наведений у частині першій статті 35 Закону України «Про національну поліції» і така підстава, як підозріле маневрування, у зазначеному переліку відсутня. До того, ж у рапорті відсутнє пояснення в чому саме полягала «підозрілість маневру автомобіля».

Також, як видно на першій хвилині відео з поліцейської камери, зупинивши автомобіль та представившись, поліцейський Д. Банар, в порушення вимог частини третьої статті 35 Закону України «Про національну поліцію» не поінформував водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у статті 35, як зобов`язаний був це зробити. Згодом, поліцейські почали стверджувати, що водій був не пристебнутий ременем безпеки, хоча жодних доказів цього не надали.

Як вбачається з відео нагрудної веб-камери, поліцейський Никитюк Є.В., без жодних об`єктивних підстав, без дотримання визначеного законодавством порядку, без проведення огляду водія, у порядку, передбаченому Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. №1452/735 (з наступними змінами), почав вимагати від водія їхати до лікувального закладу для проведення огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння.

Слід зазначити, що поясненнях свідків, які додані до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серія ААБ №144710 від 23.07.2021 p., вказано, що свідки були присутні під час огляду на стан наркотичного сп`яніння. Проте, ця інформація спростовується відео з поліцейської камери, на якому відсутні будь-які дії зі сторони поліцейських, спрямовані на проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, як у присутності, так і за відсутності свідків.

Письмові пояснення, додані до протоколу, суд до уваги не бере, оскільки названі особи не допитувалася в судовому засіданні, їх покази не перевірялися процесуальним шляхом, відтак ці письмові пояснення не є допустимим доказом у справі, на що неодноразово звертав увагу Верховний Суд, а також згадані особи, як зазначалося, були свідками оформлення протоколів, а не свідками вчинення правопорушень.

Відео з поліцейської камери також спростовує твердження поліцейських про відмову ОСОБА_1 від поїздки до лікувального закладу для проведення огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, адже водій погоджувався поїхати до закладу, однак з огляду на обґрунтовану недовіру до дій поліцейських та побоювання сідати самому до них в автомобіль, пропонував поїхати у поліцейському автомобілі разом з дружиною, а також пропонував, що він замовить таксі та доїде до закладу охорони здоров`я самостійно.

При цьому, як слідує з відео з поліцейської камери, поліцейські категорично наполягали на тому, що ОСОБА_1 має поїхати на огляд до закладу охорони здоров`я виключно в їхньому службовому автомобілі, що не передбачено положеннями Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103.

Також як вбачається із направлення на огляд водія транспортного засобу, яке міститься у матеріалах справи, воно складене 23.07.2021 р. о 06 годині 35 хвилин. При цьому, на відео з поліцейської камери видно, що вже о 06:33 поліцейський заповнює пояснення свідка і ця дія відбувається й після 06:35, а отже направлення, яке мало бути заповнене раніше від пояснень свідків, не могло бути заповнене о 06 годині 35 хвилин. Так, само, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він складений о 06 годині 40 хвилин, що з огляду на перебіг подій на відео, не може відповідати дійсності.

До матеріалів справи додано повідомлення заступника начальника Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України Павла Чуда (лист №8143/41/40/02.2021 від 26.08.2021 p.), з якого вбачається, що за результатами проведення службового розслідування було встановлено факт порушення службової дисципліни інспектором взводу №1 роти №4 БПП в м. Бориспіль УПП у Київської області ДПП старшим лейтенантом поліції Никитюком Є.В., в результаті чого його притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Дослідивши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 вважаю не доведеною його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.

Відповідно до абзацу п`ятого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, у стані наркотичного сп`яніння. За вимогами пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані, зокрема, наркотичного сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження в встановленому порядку огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння.

Згідно положень частин 1 та 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 280КУпАП зобов`язує орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 15.03.2019р. у справі №204/2352/16-а).

При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 КУпАП).

Також судами вищих інстанцій неодноразово зверталася увага на те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, тому як і у кримінальному провадженні суд у справах про адміністративні правопорушення повинен бути неупередженим і безстороннім, а відтак не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, а судовий розгляд повинен провадитися виключно в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Недотримання таких засад означатиме неминуче перебирання судом на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що в свою чергу є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 09.06.2011р. у справі «Лучанінова проти України», заява №16347/02, від 30.05.2013р. у справі «Малофєєва проти Росії», заява №36673/04, від 20.09.2016р. у справі «Карелін проти Росії», заява №926/08, стаття17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», постанови Київського апеляційного суду від 24.12.2019р. у справі №761/26744/19, від 23.09.2019р. у справі №753/9705/19 та інші, які є остаточними в подібній категорії справ).

Згідно статті 62Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до положень п.1 ч.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши та оцінивши всі докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення.

Керуючись ст.247, ст.ст.221,283,285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову судді може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області.

Суддя В.С.Червонописький