Справа № 454/2470/21 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 33/811/1297/21 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі ОСОБА_1 розглянувши апеляційну скаргу його захисника - адвоката Чернявського Р.І. на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 04 серпня 2021 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн.

Згідно постанови, 11.07.2021 близько 05:17 год. по вул.Тартаківська, в м.Сокаль, Львівської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук) та відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Чернявський Р.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати таку та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що адміністративне стягнення, якому було піддано ОСОБА_1 оскаржуваною постановою суду є необґрунтованим, не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, прийняте із значними порушеннями процесуальних норм, та за таких умов підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Звертає увагу, що водій автомобіля заперечує факт відмови від проходження алкотесту, як на місці зупинки та в медичному закладі, факт згоди на проходження алкотесту підтверджується відео файлом WhatsApp Video 2021-07-11 аt 08.42.20, який був долучений до матеріалів справи.

Окрім того, під час зупинки автотранспортного засобу в автомобілі ОСОБА_1 були присутні два свідка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які також підтверджують той факт, що ОСОБА_1 від проходження тесту не відмовлявся.

Наголошує на тому, що відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Надані працівниками поліції матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, встановленого ст. 99 КАС України, отже, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого ознак цифрового підпису автора.

26.07.2021р. ОСОБА_1 ознайомившись з матеріалами адміністративної справи - шляхом огляду змісту оптичного диску, з`ясував на відеозаписах відсутній цифровий підпис як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій. Таким чином, наданий суду відеозапис не є допустимими доказами в розумінні ст. 74 КАС України.

Окрім того, до матеріалів справи не надано носій, на який безпосередньо здійснений запис правопорушення, який відповідно до вимог вищенаведених норм Закону є оригіналом такого електронного доказу.

Також, в порушення вимог ч.4 ст.266 КУпАП, водій т/з в заклад охорони здоров`я доставлений не був, в медичному закладі даний випадок зареєстрований не був, а також відмова водія від проходження тесту на вміст алкоголю в закладі охорони здоров`я зареєстрована не була.

Направлення, передбачене п.п. 2.8. Інструкції, не було оформлене та не передано лікарю уповноваженою особою інспектором поліції перед проведенням огляду на стан сп`яніння водія. Огляд водія взагалі не проводився.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП - огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним, в даному випадку огляд проведений з повним та грубим порушенням ст.266КУпАП.

Тому вважає, що адміністративне стягнення, якому було піддано ОСОБА_1 оскаржуваною постановою суду не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 на підтримку апеляційної скарги, який не заперечив щодо проведення розгляду справи у відсутності його захисника адвоката Чернявського Р.І., вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, зокрема даними наведеними у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №105461 від 11.07.2021; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапорті працівника поліції Андрія Петрика; постанові про адміністративне правопорушення серії БАВ №470130 від 11.07.2021; відеозаписах із нагрудних камер працівників поліції.

З відеозапису із нагрудних камер працівників поліції, вбачається, що ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, від якого він категорично відмовився. Що спростовує доводи апеляційної скарги в тій частині, що він погодився пройти такий огляд.

Що стосується доводів апеляційної скарги в частині врахування пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що такі пояснення викликають сумнів у їх об`єктивності, оскільки такі свідки мешкають неподалік з ОСОБА_1 , що може свідчити про їх дружні стосунки, і такі свідчення можуть бути спрямовані на уникнення від відповідальності ОСОБА_1 . Також, суд враховує те, що на відеозаписі таких свідків немає і вони не допитувались судом першої інстанції на предмет достовірності вказаних у їх поясненнях відомостей.

Відеозапис події проведено на нагрудні камери працівників поліції, якими вони забезпечені, тому апеляційний суд не бере до уваги доводи в частині їх неналежності та недопустимості.

ОСОБА_1 у провину ставиться порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, а саме, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від якого він категорично відмовився.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Сам факт відмови від проходження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею. При цьому не має значення чи перебував водій у стані сп`яніння.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він 11.07.2021 близько 05:17 год. по вул.Тартаківська, в м.Сокаль, Львівської області, керував автомобілем марки «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Тому, підстав для скасування постанови суду, про що зазначено в апеляційній скарзі, не встановлено.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним, застосовано вірно.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Чернявського Руслана Івановича - залишити без задоволення, а постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 04 серпня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення без змін.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.