Справа № 461/4694/21 Головуючий у 1 інстанції: Фролова Л.Д.
Провадження № 33/811/974/21 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та представника Галицької митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Бабій Ірини Миколаївни на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 08 червня 2021 року,

встановив:

постановою Галицького районного суду м. Львова від 08 червня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 318528,04 грн., та конфіскації в дохід держави товару, вилученого згідно з протоколом про порушення митних правил № 0710/20900/21 від 15 квітня 2021 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 454 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Галицької митниці Держмитслужби витрати за зберігання вилучених товарів на складі митниці у розмірі 5180,03 грн.

Відповідно до постанови, 14 квітня 2021 року близько 23 год. 08 год. в зону митного контролю МАПГІ «Шегипі» митного поста «Мостиська» Галицької митниці Держмитслужби з Польщі в Україну заїхав транспортний засіб марки «Mersedes-Benz» модель «Sprinter 313 СDI», реєстраційний помер НОМЕР_1 . У вказаному автомобілі як водій слідував ОСОБА_2 . Під час проведення візуального огляду даного автомобіля виникла підозра щодо наявності в ньому товарів та предметів які є обов`язкові для письмового декларування і товарів та предметів заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України. Після завірення декларацій штампом «під митним контролем № 067» під час проведення митного огляду транспортного засобу, в багажному відділенні автомобіля (без ознак приховування) було виявлено незадекларований за встановленою формою вживаний товар.

На постанову судді захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокат Бабій І.М. подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати дану постанову, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення та повернути вилучений товар, для вивезення за межі митної території України.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокат Бабій І.М. вказує, що постанова суду першої інстанції є незаконною та невмотивованою. Вказує, що частина з цих товарів була отримана в дар, інша частина отримана ОСОБА_2 безоплатно, що підтверджується рахунком-фактурою № 21-04-CG21 від 13 квітня 2021 року. Крім того, вартість вилученого товару визначена шляхом отримання даних з торгівельних мереж м. Львова та мережі інтернет. Також, всупереч Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затверджених наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року № 53/5, у висновку експерта відсутні дані про повідомлення експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову від проведення експертизи. Поряд з цим, згідно з витягом з ЄДРПОУ, видом основної економічної діяльності Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України є державне управління загального характеру, до якого, відповідно до Коду КВЕД 84.11, не відноситься діяльність щодо проведення експертиз.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надала суду додаткові пояснення, де вказала, що частина товарів була отримана ОСОБА_2 в дар, інша частина речей згідно з рахунком-фактурою №22-04-СG21 від 13 квітня 2021 року була придбана ОСОБА_2 за 489 Євро.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 адвоката Бабій І.М., яка просила врахувати всі доводи викладені в ній та надала документи про вартість товару, на підтримку апеляційної скарги, думку представника митниці Зирянова О.Ю., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону

Відповідно до вимог ст. 489 МК України суд при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, ці вимоги закону були виконані. Суд визнав ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, належним чином вмотивувавши своє рішення з цього приводу на підставі наявних матеріалів на час розгляду справи в суді першої інстанції.

Так, факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України підтверджується: матеріалами справи, зокрема, даними, які містяться в протоколі про порушення митних правил №0710/20900/21 від 15 квітня 2021 року; письмових поясненнях ОСОБА_2 ; митній декларації ОСОБА_2 ; акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів ручної поклажі та багажу ; описі предметів, що були вилучені у ОСОБА_2 ;висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень №-0430 від 24 травня 2021 року.

Згідно з ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму та інших відомостей для митної мети.

Безпосереднім предметом даного правопорушення є товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Таким чином, диспозиція ст. 472 МК України є відсильною нормою, яка для встановлення усіх обов`язкових ознак складу правопорушення відсилає до статті 374 МК України, яка передбачає умови ввезення (пересилання) громадянами товарів на митну територію України.

У відповідності до ч. 1 ст. 374 МК України, товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Суду апеляційної інстанції представником ОСОБА_2 , адвокатом Бабій І.М. під час апеляційного розгляду справи були представлені докази, а саме: рахунок - фактура №21-04-СG21 від 13.04.2021 року та рахунок-фактура №22-04-СG21 від 13.04.2021 року. Відповідно до рахунку-фактури №21-04-СG21 від 13.04.2021 року частина описаних в протоколі товарів була отримана ОСОБА_2 безоплатно, інша частина речей згідно рахунку-фактури №22-04-СG21 від 13.04.2021 року була придбана ОСОБА_2 за 489 Євро.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги надані захисником особи, яка притягується до адміністративної ОСОБА_2 , адвокатом Бабій І.М., вважає дані докази належними та допустимими, оскільки дані рахунки не були подані у суді першої інстанції, так як розгляд справи проводився у відсутності ОСОБА_2 та його захисника.

Відповідно до ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а згідно п. 3 ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

Висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці, у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів в тому числі є рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

З огляду на те, що вартість товару, що переміщувався ОСОБА_2 через митний кордон України встановлена згідно експертного висновку визначалась шляхом розрахунку вартості товарів подібних за споживчими характеристиками та товарним станом що пропонуються у мережі Інтернет, апеляційний суд вказаний висновок вважає суперечливим та таким, що викликає сумніви у його правильності, а тому надає перевагу документам, які безпосередньо підтверджують вартість вказаних товарів та подані під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Апеляційний суд вважає вимоги апеляційної скарги захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , адвоката Бабій І.М. обґрунтованими в частині визначення вартості товару, відповідно до представлених рахунків-фактур від 13.04.2021 року.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що у ОСОБА_2 , в силу вимог ст. 374 МК України, виникав обов`язок здійснювати письмове декларування вказаного товару, оскільки вага товару згідно протоколу про порушення митних правил № 0710/20900/21 від 15 квітня 2021 року перевищувала 50 кг.

При прийнятті остаточного рішення в даній справі апеляційним судом взято до уваги зазначене вище з врахуванням обставин, встановлених безпосередньо в суді апеляційної інстанції, зокрема те, що вартість вилучених у даній справі товарів на момент їх ввезення становила 489 євро, що еквівалентно 15 221, 93 грн.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що до ОСОБА_2 необхідно застосувати адміністративні стягненні у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, що був безпосереднім предметом порушення митних правил, та його конфіскації.

Крім того, відповідно до Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 слід стягнути 454 грн., а на підставі ч. 1 ст. 519 МК України та розрахунку, витрати за зберігання вилучених товарів на складі митниці.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи.

Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України (ч. 5 ст. 529 МК України).

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову (п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП).

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 5 ст. 529 Митного кодексу України суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , адвоката Бабій Ірини Миколаївни - задовольнити частково.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 08 червня 2021 року щодо ОСОБА_2 - скасувати.

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів, що становить 15 221 грн. 93 коп. з конфіскацією в дохід держави товару, вилученого згідно з протоколом про порушення митних правил № 0710/20900/21 від 15 квітня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 454 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Галицької митниці Держмитслужби витрати за зберігання вилучених товарів на складі митниці у розмірі 5180,03 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич