Справа № 445/323/21 Головуючий у 1 інстанції: Бакаїм М.В.
Провадження № 33/811/988/21 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі судді Белени А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Золочівського районного суду Львівської області від 13 квітня 2021 року,

в с т а н о в и в :

Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 13 квітня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючий,10.12.2020 року був притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 22.02.2021 р., близько 09-45 год., повторно на протязі року, керував автомобілем «Мерседес Бенс» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

На постанову судді правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, викликати та допитати в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Що стосується поважності пропущення строку на апеляційне оскарження, то даний строк апелянт пропустив у зв`язку з тим що на його адресу вищевказана постанова Золочівського районного суду Львівської області від 13.04.2021 надійшла і вручена мені лише 04.05.2021 що підтверджується випискою відстеження поштового листа за реєстраційним номером №558.

Вважає, що постановляючи рішення у даній справі суд не з`ясував усіх обставин справи, які мають значення для винесення справедливого та обґрунтованого рішення.

В обґрунтування своєї позиції покликається на те, що не перебував за кермом автомобіля, а сидів на пасажирському сидінні, пропозиції щодо проходження огляду на стан сп`яніння від працівників поліції не надходило, жодних пояснень свідки не надавали.

Зазначає, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак не виконував функцію водія.

Апелянт ОСОБА_1 та його представник адвокат Домашовець Р.С. були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, про що свідчить зворотне повідомлення про вручення повістки адвокату Домашовець Р.С., однак в суд не прибули з невідомих причин, клопотань про перенесення слухання справи в суд апеляційної інстанції не подавали.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, то матеріалами справи підтверджуються пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга правопорушника ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Так, висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №052991 від 22.02.2021 року, карткою обліку адміністративного правопорушення від 14.11.2020 року, з якої вбачається, що Перемишлянським районним судом Львівської області 10.12.2020 року було накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування строком на один рік, письмовими поясненнями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та іншими матеріалами справи.

Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.

Доводи апелянта про те, що у його діях немає складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП спростовуються вищенаведеними доказами.

Щодо доводів апелянта про те, що йому не надходило пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, то такі доводи спростовуються відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, які містяться у матеріалах справи.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Обираючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 13 квітня 2021 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Белена