ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2021 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Зуб Г.А., за участю представника правопорушника адвоката Погосян В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ХРУП №1 НУ НП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого інженером з ремонту, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173-2 ч.1 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №466144 від 26.05.2021, 23.05.2021 року о 10 год. 18 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , гр.. ОСОБА_1 відносно дружини вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме забрав спільну дитину ОСОБА_2 , 2018 року народження, та не дозволяє бачитись з нею, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_3 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду письмові пояснення, в яких просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що стосунки між ним та його колишньою дружиною погіршились, та дійсно донька була з ним в той день, та він не перешкоджає їй спілкуватись з дитиною. Представник правопорушника адвокат Погосян В.В. в судовому засіданні просила також закрити провадження, посилаючись на те, що між колишнім подружжям виникли неприязні стосунки, та в судовому порядку розглядається спір щодо визначення місця їх дитини, та ОСОБА_1 не перешкоджає будь-який чином у спілкуванні з донькою.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

За ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правовими приписами ч.1 ст.173-2 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового

заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Як вбачається з п.14 ч.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" №2229-VIII від 07.12.2017, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і передбачає наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, повязаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Під час розгляду справи було встановлено, що між колишнім подружжям « ОСОБА_4 » виникли неприязні стосунки, виникають конфлікти, та виник спір щодо визначення місця проживання їх малолітньої доньки ОСОБА_5 , яка на даний час проживає з ОСОБА_1 за місцем його мешкання.

На думку суду, конфліктні ситуації автоматично не утворюють собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, позаяк, ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання чи можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_6 , 2018р., та має рівні права щодо її утримання та виховання, та в судовому порядку розглядається спір щодо визначення місця проживання дитини з батьком.

У даному випадку наявність наслідків дій ОСОБА_1 у виді можливої спричинення шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_7 хоча й відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, втім їх зміст не розкрито, а тим більше не доведено належними доказами, а відтак ці доводи ґрунтуються на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України, та спростовуються наданими в судовому засіданні поясненнями, які також долучені до матеріалів справи.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених у диспозиції ч.1 ст. 173 - 2 КУпАП, та настання чи можливості настання для його колишньої дружини наслідків, зазначених у цій статті.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність закриття справи на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 34, 35, 173-2 ч.1, 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ст. 173-2 ч.1 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів, апеляція на яку подається через районний суд.

Суддя Г.А.Зуб