ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/4834/21

провадження № 3/0285/2934/21

22 вересня 2021 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.

за участю секретаря Касянчук І. В.,

особи, відносно якої складено протокол, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний матеріал, який надійшов

від Новоград-Волинського відділу районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Велика Деражня Новоград-Волинського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , який не працює, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 08.09.2021 близько 01 год. 30 хв. по місцю свого проживання вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно матері ОСОБА_2 , ображаючи словами грубої нецензурної лайки, намагався вчинити бійку та виганяв з будинку, чим спричинив шкоду їх психічному здоров`ю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав повністю, розкаявся.

Відповідно до ст.1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству домашнім насильством визнаються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах Володіна проти РФ від 09.07.2019, Левчук проти України від 03.09.2020 зазначив, що домашнє насильство є порушенням статей 3, 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Там, де особа достовірно стверджує про те, що вона зазнавала актів домашнього насильства, якими б незначними поодинокі випадки не були, національні органи влади повинні оцінити ситуацію у всіх аспектах, включно з ризиком повторення подібних інцидентів. Ця оцінка повинна належним чином брати до уваги особливу вразливість жертв, які часто емоційно, фінансово чи іншим чином залежать від своїх кривдників, а також психологічний вплив можливого повторного знущання, залякування та насильства на їхнє повсякденне життя.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а зокрема: протоколом серії ВАБ №782401 про адміністративне правопорушення від 08.09.2021; письмовим поясненням матері ОСОБА_2 від 08.09.2021, в якому, зокрема, вона зазначила про образливі слова грубої нецензурної лайки, висловлені в її сторону сином; постановами Новоград-Волинського міськрайонного суду від 09.07.2021 та 19.08.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.ч.1,2 ст.173-2 КУпАП з накладенням адміністративних стягнень у виді штрафу.

Дослідивши адміністративний матеріал, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП. Обставиною, що пом`якшує його відповідальність визнано щире розкаяння. Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення та важливість проблеми домашнього насильства і дискримінаційного ефекту, який насильство справляє на жінок; всі обставини справи; особу ОСОБА_1 , який систематично вчиняє насильство відносно матері, що свідчить про те, що він стійко став на шлях протиправної діяльності. Окрім того, враховую ту обставину, що до ОСОБА_1 було застосовано стягнення у виді штрафу, однак відповідних висновків він для себе не зробив і вкотре за рік притягається до відповідальності за вказане правопорушення. ОСОБА_1 ніде не працює, що виключає дієвість застосування до нього штрафу, він не є інвалідом та не військовослужбовець, що не позбавляє можливості застосувати до нього стягнення у виді громадських робіт, тривалість яких визначена на рівні найвищої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.173-2 КУпАП, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

З особи, на яку накладено адміністративне стягнення, також належить стягнути судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 33-35, 38, 40-1, 173-2, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вияді громадських робіт на строк шістдесят годин.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин