Справа №461/4664/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2021 року, суддя Галицького районного суду міста Львова Фролова Л.Д. при секретарі судового засідання Бараняку В.В., за участі представника Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області Варяниці Р.Я. розглянувши подання провідного інспектора Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області, Живіцької І.З. про звільнення ОСОБА_1 , на якого Галицьким районним судом м. Львова 17 липня 2019 року за ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення накладено адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт,-

В С Т А Н О В И В:

Провідний інспектор Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області звернувся до Галицького районного суду м.Львова з поданням для вирішення питання про давність виконання судового рішення, а саме постанови Галицького районного суду м.Львова від 17 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.183-1 КУпАП. Подання обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 за скерованими викликами, до органу пробації не з`являється. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки що видана ЛКП «Під Голоском 410» стало відомо, що ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не зареєстрований. При виході за адресою АДРЕСА_1 , 28 листопада 2019 року стало відомо, що за вищевказаною адресою проживає ОСОБА_3 зі своєю сім`єю та родиною 1991 року та громадянин ОСОБА_2 йому не відомий, за адресою: АДРЕСА_1 не проживав та не проживає.

Відтак, просить суд вирішити питання про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт, накладеного постановою Галицького районного суду м. Львова, у зв`язку із закінченням двох річного строку давності виконання судового рішення.

Представник Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області в судовому засіданні подання підтримав, просив задовільнити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання слід задовільнити з наступних підстав.

Судом було встановлено, що постановою Галицького районного суду м. Львова від 17 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 годин. Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави (ДСА України) судовий збір у розмірі 384 грн 20 копійок.

До Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області 23.09.2019 на виконання надійшов супровідний лист та копія постанови Галицького районного суду м. Львова від 17.07.2019 стосовно гр. ОСОБА_2 , та заведено відносно останнього особову справу № 27/2019.

Громадянину ОСОБА_2 з метою постановки на облік скеровано виклики за адресою місця проживання ( АДРЕСА_1 ), а саме: 23.09.2019 вих № 4439/25/36-19 на 02.10.2019 та 03.10.2019 вих №4592/25/36-19 на 11.10.2019 для постановки на облік та відпрацювання адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, однак правопорушник за викликом не з`явився.

Згідно рапорту ДОП ВППП Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції П. Терлецького, ним було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 за вказаним у постанові суду місцем проживання правопорушника. Виходом за вищевказаною адресою та при спілкуванні із мешканцем даної квартири з гр. ОСОБА_3 який повідомив, що ОСОБА_2 не проживав та не проживає.

Згідно ч.1 ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Відповідно до статті 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду.

Натомість, дані строки, передбачені в КК України, а саме, ст.80 та регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Крім того, КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011року (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст.80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Дослідивши матеріали подання, проаналізувавши доводи Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області, судом встановлено, що постанова суду про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 не виконана, оскільки за результатом вжитих органом пробації заходів встановлено, що за адресою реєстрації, останній не проживає, постійне місцезнаходження ОСОБА_1 невідоме, що унеможливлює виконання постанови Галицького районного суду м.Львова від 17 липня 2019 року.

На підставі викладеного, виходячи із неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 відповідно до ст.303, 304 КУПАП, його слід звільнити від відбування покарання у виді суспільно-корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 301, 304 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Подання провідного інспектора Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області, Живіцької І.З. про звільнення ОСОБА_1 , на якого Галицьким районним судом м. Львова 17 липня 2019 за ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення накладено адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт,- задовільнити.

Звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт за ч.1 ст.183-1 КУпАП, призначеного постановою Галицького районного суду м.Львова від 17 липня 2019 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти діб з дня винесення постанови через суд першої інстанції.

Суддя Л.Д. Фролова