Провадження № 3/760/8126/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2021 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Застрожнікова К.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №389361 від 18.07.2021р. відносно ОСОБА_1 . Відповідно до вказаного протоколу, ОСОБА_1 18.07.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив насильство в сім`ї психологічного та фізичного характеру у відношенні своєї онуки ОСОБА_2 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою, вдарив в живіт, погрожував, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не визнав та пояснив, що він із дружиною проживає у житловому будинку АДРЕСА_1 , разом з ними проживає його онука ОСОБА_2 , із якою у них час від часу виникають сварки, пов`язані із вихованням онуки. Зазначив, що 18.07.2021 року він на адресу онуки нецензурною лайкою не виражався, в живіт її не бив. Пояснив, що в онуки перехідний вік, вона не любить дисципліни, тому наговорює на нього.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов до наступного висновку.

Так, судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №389361 від 18.07.2021р., зі змісту якого слідує, що ОСОБА_1 18.07.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив насильство в сім`ї психологічного та фізичного характеру у відношенні своєї онуки ОСОБА_2 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою, вдарив в живіт, погрожував /а.с.1/.

Відповідно до письмових пояснень потерпілої ОСОБА_4 слідує, що її дідусь 18.07.2021 року ображав її та вдарив кулаком у живіт /а. с. 4/.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 251 КУпАП не встановлює переваг одних доказів над іншими. Докази можуть доповнювати один одного або спростовувати.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для судового провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Фактичними даними (статті 251 КУпАП) є, зокрема, такі докази, що містять сліди та/або підтверджують їх виникнення за певних обставин, інші джерела і види доказів, що забезпечують можливість дійти висновку про вчинення адміністративного правопорушення.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, визначає Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" (далі - Закон).

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Між тим, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, сукупність яких, зокрема і поза розумним сумнівом, могла б вказувати на вчинення ОСОБА_1 умисного домашнього психологічного та фізичного насильства по відношенню до ОСОБА_4 .

Пояснення учасників справи є взаємовиключними і не дають суду дійти висновків у тому, що ОСОБА_1 мав умисел та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке визначена у частині 1 статті 173-2 КУпАП.

Таким чином, сукупність наведених доказів, які судом проаналізовані та піддані оцінці, дають підстави прийти до висновків, що органом, який склав протокол, не доведена вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а отже провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 173-2, ст. ст. 248, 249, 251, 252, 276-284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Суддя: К.С. Застрожнікова