1Справа № 335/6615/21 3/335/1566/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Запоріжжя матеріали справи, що надійшли з Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої приватним підприємцем, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

20.05.2021 року, біля 11 год. 05 хв., власниця «Бест-Суші» ( АДРЕСА_2 ) ОСОБА_1 , не здійснила неналежний контроль, а саме не забезпечила працівників засобами індивідуального захисту (масками), чим порушила п.п. 12 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явилася, про дату та час слухання справи була повідомлена під підпис у протоколі, крім того неодноразово викликалася судовими повістками через смс повідомлення, причини неявки не повідомила.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Жодних клопотань чи заяв про відкладення слухання справи до суду не надходило. Тому враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, вважаю, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи. З огляду на вказане, справа розглядалась за наявними матеріалами у відповідності із ст. 268 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. При цьому суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, адміністративним правопорушенням вважається порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645, карантин адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст. 29 вказаного Закону, карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Статтею 117 Конституції України встановлено, що постанови Кабінету Міністрів України є обов`язковими до виконання.

Як передбачено підпунктом 12 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» встановлено, що на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра; не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, та не здійснюється належний контроль за їх використанням; обслуговуються покупці без обтягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисних масок або респіраторів, які закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, за винятком обслуговування за межами будівлі суб`єкта господарювання (через вікна видачі, тераси, тощо); не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни).

Відповідно ст. 41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06.04.2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Дослідивши протоколи та додані до них матеріали, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст .44-3 КУпАП порушення правил щодо карантину передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

Вина ОСОБА_1 підтверджується: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 031907, рапортом старшого інспектора чергового Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області Роважаєвої А., в якому зазначається про те, що 20.05.2021 року була здійснена перевірка «Бест-Суші», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 62 у ході якої було виявлено працівників, які знаходились без захисних масок, рапортом дільничного офіцеру поліції Відділу полці № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області Горулько Р. від 20.05.2021 року, в якому зазначено, шо 20.05.2021 року під час перевірки «Бест-Суші», котрий розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 62, було встановлено, що працівники бару на робочому місці знаходились без захисту масок, також відсутня розмітка на підлозі та відсутні урни для утилізації засобів індивідуального захисту, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 20.05.2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , фото світлами.

Згідно Витягу (Детальної інформації про фізичну особу-підприємця, ОСОБА_4 зареєстрована як фізична особа-підприємець (56.10. Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний); 49.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах; 56.29 Постачання інших готових справ).

Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Обставини, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення жодним чином неоспорені та не спростовані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, повністю доведена сукупністю вказаних доказів.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП.

Обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП - не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП- не встановлено.

Також, суд враховує те, що адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено вперше, самого факту правопорушення вона не заперечує, що підтверджується її письмовими поясненнями, долучених до справи.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

При цьому, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, при призначенні покарання, для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Санкція ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу на посадових осіб від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді мінімального штрафу встановленого законом, у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки даний вид адміністративного стягнення буде достатнім для її виправлення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Докази про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору в матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 30, 33, ч. 1 ст. 44-3, 221, 245, 246, 248, 251, 252, 279, 283, п. 1 ст. 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 коп. в дохід Держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанову про накладення адміністративного стягнення, звернути до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Про виконання постанови, повідомити Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.О. Макаров