ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1519/21 Справа № 203/1635/21 Суддя у 1-й інстанції - Вусик Є. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Запорізької митниці Держмитслужби на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2021 року, якою провадження у справі про вчинення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора ТОВ "Альфа Грейт", який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, закрито за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2021 року провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, закрито за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0044/11000/21 від 04 лютого 2021 року, 15.05.2018 року відповідно до контракту № 1509/2017 від 15.09.2017, який укладено між продавцем ТОВ «Альфа Грейт» та покупцем канадською компанією «STREAMGOLD BUSINESS LIMITED PARTNERSHIP» (2323-32, Avenue N.E., Suite 260, Calgary, T2E6Z3, Канада) Запорізькою митницею ДФС здійснено митне оформлення в режимі експорт брухту бронзи, вагою 21 709 кг вартістю 29 090,06 доларів США за митною декларацією типу ЕК10АА №UA112080/2018/011711.

17.05.2018 до митного оформлення товар заявлено ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яке діяло на підставі Договору про надання послуг від 08.11.2017 № 08/11-17БР, укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «АЛЬФА ГРЕЙТ».

Згідно Додатку № 38 від 17.05.2018 до контракту № 1509/2017 від 15.09.2017 «Уточнююча відвантажувальна специфікація № 36» та сертифікату з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 17.05.2018 № А112.005573, які підписані директором ТОВ «АЛЬФА ГРЕЙТ» ОСОБА_1 , одержувачем зазначеного товару є бельгійська компанія «METALLO- CHIMIQUE N.V.» (Nieuwe Dreef 33, ВЕ-2340 Beerse, Бельгія), про що зазначено в графі 8 митної декларації типу ЕК10АА № UA112080/2018/011711.

Зазначений товар 24.05.2018 було вивезено за межі митної території України через автомобільний пункт пропуску "Ягодин-Дорогуск", розташований в зоні діяльності митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС на вантажному автомобілі (тягач) д.н. НОМЕР_2 у складі з напівпричепом д.н. НОМЕР_3 .

14.01.2021 до Дніпровської митниці Держмитслужби надійшов лист Державної митної служби України від 13.01.2021 № 08-1/20-02-01/7.5/425, яким на адресу Дніпровської митниці Держмитслужби скеровано відповідь митних органів Королівства Бельгії в якій зазначено, що компанія «METALLO-CHIMIQUE N.V.» (Nieuwe dreef 33, 2340 Beerse, Королівство Бельгія) зареєстрована за вищезгаданою адресою та з 09.03.2017 компанія змінила свою назву на «METALLO BELGIUM NV», зазначена компанія «METALLO BELGIUM NV» не здійснює жодної економічної діяльності за кордоном від свого імені, товари згідно умов зовнішньоекономічного договору № 1509/2017 від 15.09.2017 не були доставлені до компанії «METALLO BELGIUM NV» та компанія «METALLO BELGIUM NV» (Nieuwe dreef 33, 2340 Beerse, Королівство Бельгія) не змогла знайти жодних даних про це у своїх цифрових системах, ТОВ «АЛЬФА ГРЕЙТ» з України та компанія «STREAMGOLD BUSINESS PARTNERSHIP» з Канади повністю невідомі компанії «METALLO BELGIUM NV».

Таким чином, митний орган дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю брухту бронзи, вагою 21709 кг. вартістю 29 090,06 доларів США (що складає 758 713,36 грн. по курсу НБУ на день переміщення товару через митний кордон України - 24.05.2018) шляхом подання митному органу як підстави для переміщення та митного оформлення документів (Додаток № 38 від 17.05.2018 до контракту № 1509/2017 від 15.09.2017 «Уточнююча відвантажувальна специфікація № 36», сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 17.05.2018 № А112.005573), що містять неправдиві відомості щодо одержувача вищевказаного товару - бельгійської компанії «METALLO-CHIMIQUE N.V.». Вказані дії ОСОБА_1 митним органом кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 МК України.

В апеляційній скарзі представник Запорізької митниці Держмитслужби просить постанову скасувати, ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у порушення митних правил та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 758 713,36 грн. з конфіскацією брухту бронзи загальною вагою 21 709 кг вартістю 758 713,36 грн.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує на те, що судом першої інстанції не було враховано, що всі обставини справи.

Вказує, що відповідно до ст. 495 Митного кодексу України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються серед іншого: протоколом про порушення митних правил, іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді.

Матеріалами справи про порушення митних правил №0044/11000/21 доведено вину ОСОБА_1 у вчиненому ним порушенні митних правил, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, що підтверджується сукупністю зібраних Дніпровською митницею Держмитслужби доказів, до яких окрім листа Державної митної служби України від 13.01.2021№ 08-1/20-02-01/7.5/425, яким на адресу Дніпровської митниці Держмитслужби скеровано відповідь митних органів Королівства Бельгії.

Разом з тим, на думку апелянта, суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку стосовно того, що посадова особа митного органу, під час складання протоколу про порушення митних правил №0044/11000/21, спиралась виключно виключно на лист Державної митної служби України від 13.01.2021№ 08-1/20-02-01/7.5/425, яким на адресу Дніпровської митниці Держмитслужби скеровано відповідь митних органів Королівства Бельгії, оскільки це не відповідає обставинам справи та зібраним у вказаній справі документальним доказам.

Вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що справа про порушення митних правил №0044/11000/21 заведена без перевірки достовірності фактів, викладених у листі Державної митної служби України від 13.01.2021JV» 08-1/20-02-01/7.5/425, яким на адресу Дніпровської митниці Держмитслужби скеровано відповідь митних органів Королівства Бельгії, є таким що суперечить діючому законодавству України.

Так, у відповідності до ч. 1, ч. 3 ст. 1 Митного кодексу України, законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Крім того, апелянт зазначив, що суд протиправно не взяв до уваги два переклади (неофіційний та офіційний) документів що надійшли від митних органів Королівства Бельгії.

На думку апелянта, висновок суду з приводу відсутності пояснень ОСОБА_1 в справі про порушення митних правил свідчить про порушення прав ОСОБА_1 на захист, не відповідає чинному діючому законодавству.

Так, надання пояснень особою, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, згідно ст. 498 Митного кодексу України, відноситься до прав особи. Отже, митниця не може примусити особу яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, давати пояснення, адже дача пояснень відноситься не до обов`язку такої особи, а до її права.

В судове засідання ОСОБА_1 , його представник не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Представник митниці про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився та про причини неявки суду не повідомив.

Суд апеляційної інстанції перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 489 МК України та ст. 280 КУпАП, при розгляді справи підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 1 ст. 483 МК України передбачено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Зі змісту правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, випливає, що:

- об`єктом правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України, пов`язаного з порушенням митних правил, є охоронюваний МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

- об`єктивною стороною передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України правопорушення є: переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

- суб`єктом наведеного правопорушення є громадяни - декларанти, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

- суб`єктивна сторона за ч. 1 ст. 483 МК України передбачає прямий умисел, тобто, винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України чи вивезти з України з конкретною метою порушення встановленого порядку.

Таким чином, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару - є підробленими, чи, одержані незаконним шляхом або містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме під час подання органу доходів і зборів документів на митне оформлення товару, як підстави для переміщення таких товарів.

Необхідно враховувати, що підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митних органів на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.

Документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо не відповідають дійсності.

За змістом ст. 264 МК України, митна декларація приймається та реєструється органом доходів та зборів. Подання митної декларації повинно супроводжуватися наданням митному органу комерційних супровідних та інших необхідних документів, перелік яких визначений у ст. 335 цього Кодексу. Митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості, і до неї додано всі необхідні документи. Дата і час прийняття митної декларації фіксуються посадовою особою митного органу, що її прийняла шляхом її реєстрації. З моменту прийняття митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант, або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 04 лютого 2021 року 17.05.2018 відповідно до контракту № 1509/2017 від 15.09.2017, який укладено між продавцем ТОВ «АЛЬФА ГРЕЙТ» та покупцем канадською компанією "STREAMGOLD BUSINESS LIMITED PARTNERSHIP" (2323-32, Avenue N.E., Suite 260, Calgary, T2E6Z3, Канада) Запорізькою митницею ДФС здійснено митне оформлення в режимі експорт брухту бронзи, вагою 21 709 кг. вартістю 29 090,06 доларів США за митною декларацією типу ЕК10АА № UA112080/2018/011711.

17.05.2018 до митного оформлення товар заявлено ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яке діяло на підставі Договору про надання послуг від 08.11.2017 № 08/11-17БР, укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «АЛЬФА ГРЕЙТ».

Згідно Додатку № 38 від 17.05.2018 до контракту № 1509/2017 від 15.09.2017 «Уточнююча відвантажувальна специфікація № 36» та сертифікату з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 17.05.2018 № А112.005573, які підписані директором ТОВ «АЛЬФА ГРЕЙТ» ОСОБА_1 , одержувачем зазначеного товару є бельгійська компанія «METALLO- CHIMIQUE N.V.» (Nieuwe Dreef 33, ВЕ-2340 Beerse, Бельгія), про що зазначено в графі 8 митної декларації типу ЕК10АА № UA112080/2018/011711.

Зазначений товар 24.05.2018 було вивезено за межі митної території України через автомобільний пункт пропуску "Ягодин-Дорогуск", розташований в зоні діяльності митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС на вантажному автомобілі (тягач) д.н. НОМЕР_2 у складі з напівпричепом д.н. НОМЕР_3 .

Волинською митницею Держмитслужби, перевіривши документи, подані для митного оформлення, не було виявлено порушень митних правил.

При цьому, судом встановлено, що протокол про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 головним державним інспектором відділу оперативно-аналітичної роботи управління забезпечення протидії митним правопорушенням Дніпровської митниці Держмитслужби було складено лише на підставі листа митних органів Королівства Бельгії, який міститься в матеріалах справи в копії, на іноземній мові, перекладений на українську з позначкою неофіційний переклад (а.с. 22-24).

Частиною 2 ст. 495 МК України визначено, що посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно із ст. 508 МК України, у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи. До процесуальних дій належать: складення протоколу про порушення митних правил; опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб; витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них; тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, та документів на них; митне обстеження; пред`явлення товарів, транспортних засобів і документів для впізнання; експертиза; взяття проб та зразків для проведення дослідження (аналізу, експертизи).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 510 МК України, посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, може витребувати документи, необхідні для розгляду справи, у тому числі матеріали фото- і кінозйомки, звуко- і відеозапису, інформаційних баз та банків даних, а також інші носії інформації.

Однак, незважаючи на обов`язки та повноваження, які має виконувати та наділена посадова особа митного органу, судом встановлено, що матеріали справи про порушення митних правил не містять даних, які б підтверджували факт проведення належної перевірки посадовими особами митного органу на підставі обставин, викладених в листі, що надійшов з Королівства Бельгії щодо можливих порушень ТОВ "АЛЬФА ГРЕЙТ".

Наведене свідчить про те, що посадові особи митного органу не провели належної перевірки, як того вимагає Митний кодекс, а лише скористалися, без перевірки достовірності повідомлених фактів, інформацією, яка їм була надана шляхом неофіційного перекладу листа митних органів Королівства Бельгії, для складання протоколу про порушення митних правил, що вказує на необ`єктивність, неповноту та однобічність провадження у даній справі.

Суд першої інстанції вважав, що справа про порушення митних правил може бути порушена тільки в тому випадку, якщо у посадової особи митного органу є достатні дані, які свідчать про наявність ознак адміністративного правопорушення. Такі дані, перш за все, повинні бути достовірними. Недопустимим є заведення справи про порушення митних правил на підставі припущень або відомостей про правопорушення, достовірність яких викликає сумніви.

Тобто, аналізом матеріалів справи встановлено, що посадові особи митного органу допустили при оформленні матеріалів справи про порушення митних правил формальний підхід, що призвело до порушення права на захист ОСОБА_1 та неповноти провадження у порушеній справі.

Наданий представником Запорізької митниці переклад листа митних органів Королівства Бельгії, який здійснено перекладачем Оробей Я.І. «Бюро переводов «Европеревод», суд не бере до уваги, оскільки до нього не додано оригіналу зазначеного листа, з якого було зроблено цей переклад. Не містять оригіналу листа митних органів Королівства Бельгії і матеріали справи відносно ОСОБА_1 .

За вимогами ч. 1 ст. 492 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється державною мовою.

Таким чином, суддя може надати відповідну оцінку документам, які стали підставою складання відносно особи протоколу про порушення митних правил, та які є в розумінні митного органу доказами вчинення ним адміністративного правопорушення, лише за наявності належним чином оформленого перекладу з мови оригіналу на українську мову.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 494 МК України, протокол про порушення митних правил повинен містити такі дані: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; прізвища та адреси свідків, якщо вони є; відомості щодо товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; інші необхідні для вирішення справи відомості.

Згідно із ч. 3, 4 ст. 494 МК України, протокол підписується посадовою особою, яка його склала. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками.

Якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, відмовляється підписати протокол, до протоколу вноситься відповідний запис. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, має право дати пояснення та висловити зауваження щодо змісту протоколу, а також письмово викласти мотиви своєї відмови від підписання протоколу. Власноручно викладені цією особою пояснення додаються до протоколу, про що до протоколу вноситься відповідний запис із зазначенням кількості аркушів, на яких подано такі пояснення.

Наявними матеріалами підтверджено, що протокол відносно ОСОБА_1 складався за його відсутності, без залучення свідків.

Крім того, протокол, в порушення вищезазначених вимог, не містить пояснень ОСОБА_1 , оскільки останній не надавав зовсім ніяких пояснень, що не узгоджується з правом на захист та є істотним порушенням прав людини.

Судом першої інстанції встановлено, що матеріали справи не містять даних, які б підтверджували факт проведення належної перевірки посадовими особами митого органу на підставі обставин, викладених в листі, який надійшов з Бельгії відносно можливих порушень ТОВ «Альфа Грейт».

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09 червня 1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Європейський суд уже визнавав кримінально-правовий характер норм українського законодавства, якими передбачена відповідальність за адміністративні правопорушення, зокрема і за порушення митних правил (рішення по справах «Надточій проти України» та «Гурепка проти України»).

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки митним органом не доведено наявності умислу, спрямованого на переміщення через митний кордон України товару шляхом подання митному орану як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо країни походження.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що митницею не надано належних та достатніх доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника митниці, оскільки наведені останнім доводи є непереконливими і не спростовують висновків суду першої інстанції.

При перевірці справи в апеляційній інстанції також не було виявлено порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке б могло потягти за собою зміну чи скасування постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ч. 2 ст. 467 Митного кодексу України -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Запорізької митниці Держмитслужби - Карпенка О.Г., - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2021 року, якою провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, закрито за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко