Провадження № 3/234/3303/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 серпня 2021 року

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Переверзева Л.І., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення А2120 №67 від 03.08.2021 року, який надійшов з в/ч НОМЕР_1 Міністерства оборони України відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, місце служби і посада: електро-газозварник ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснено положення ст. 268 КУпАП,-

за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Краматорського міського суду Донецької області надійшов протокол з в/ч НОМЕР_1 Міністерства оборони України відносно ОСОБА_1 про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Згідно протоколу, 17.07.2021 о 08 годині 00 хвилин військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_1 був відсутній на ранковому шикуванні особового складу ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 . Пошуки на території частини результатів не дали, на телефонні дзвінки останній не відповідав. Таким чином, солдат ОСОБА_1 вчасно не з`явився на військову службу та проводив вільний час на власний розсуд не пов`язаний з виконанням військової служби, а прибув до місця несення служби лише 18.07.2021 умовах особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд протоколу за його відсутні, вину у скоєному визнає.

Згідно ч. 4 ст. 172-11 КУпАП самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб -вчинені в умовах особливого періоду, -тягнуть за собою накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Разом з цим, судом відзначається, що відповідно до положень частини 1 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Верховний Суд однозначно сформулював правову позицію щодо тлумачення поняття «особливий період». Так, постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 205/1993/17-ц (касаційне провадження № 61-1664св17) установлено, що особливий період діє в Україні від 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Також у цій справі наголошується, що Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення А2120 №68 від 03.08.2021 року, витягом з наказу, рапортом, поясненнями ОСОБА_1 , поясненням свідків, іншими матеріалами справи.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП України, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, у вигляді штрафу.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчиненню нових правопорушень порушником, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 33, 40-1, 172-11 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 2465,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454,00гривень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга, яка подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Краматорського міського суду Л. І. Переверзева