Номер провадження: 33/813/816/21
Номер справи місцевого суду: 522/8450/21
Головуючий у першій інстанції Кузнецов В.В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/8450/21

Номер провадження: 33/813/816/21

Одеський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участю секретаря судового засідання - Рибачук О.І.,

Особи, які прийняли участь у судовому засіданні:

- особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 21 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 51 КУпАП,

встановив:

Вищезазначеною постановою суду притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі - 170 грн. на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі - 454 грн..

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, 05.04.2021 року о 16 год. 45 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи у магазині «Таврія В» за адресою - м. Одеса, вул. Піроговська, 3, вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки товару «Бісквіт Кіндер Махі Кінд», 35 г. - 3 шт., Мак 150 г. - 1 шт., Чай Ахмад 100 гр. класичний - 1 шт. - загальною вартістю - 164 грн. 90 коп..

На підставі викладених обставин, співробітником поліції складено протокол про адміністративне порушення серії ВАБ №571638 від 05.04.2021 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням діючого законодавства. Судом першої інстанції не було повно та всебічно досліджено матеріали справи.

Посилаючись на такі доводи ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати. Провадження у справі закрити за неосудністю особи, яка вчинила протиправну дію.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, суд першої інстанції зазначив у мотивувальній частині постанови, що суд вважає, що в діях ОСОБА_1 , вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51КУпАП України, за кваліфікуючою ознакою дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки.

За результатами дослідження апеляційним судом у судовому засіданні зазначених вище доказів встановлені наступні обставини.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №571638 від 05.04.2021 року зазначено, що ОСОБА_1 , перебуваючи у магазині «Таврія В» за адресою: м.Одеса, вул. Піроговська, 3, вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки товару «Бісквіт Кіндер Махі Кінд», 35 г. - 3 шт., Мак 150 г. - 1 шт., Чай Ахмад 100 гр. класичний - 1 шт. - загальною вартістю - 164 грн. 90 коп..

Відповідно до досліджених апеляційним судом відеозаписів, які перебувають в матеріалах справи, вбачається, що 05.04.2021 року ОСОБА_1 дійсно перебувала у магазині «Таврія В».

Однак із них вбачається, що ОСОБА_1 , як і усі покупці бере товар з торгівельних полок та кладе їх до сумки. На касі розраховується за товар і проходить далі. Однак, з наявних у справі доказів не вбачається, що після проходження через касу у ОСОБА_1 були вилучені конкретні товари (протокол, тощо). Протокол тільки містить відповідну інформацію про товари, але разом з тим не містить інформацію, на підставі якій можна прийти до висновки про склад адміністративного правопорушення.

Інших доказів, на підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення фактів, до матеріалів справи не долучено.

Суд апеляційної інстанції не вважає достатніми доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення - відомості, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №571638 від 05.04.2021 року., та відеозаписі.

Матеріали справи не містять об`єктивних даних про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення - дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки

Апеляційний суд погоджується з твердженням апеляційної скарги, що матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів того, що апелянт здійснив дрібне викрадення чужого майна і був зупинений саме під час такого діяння.

Таким чином, неправильно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, оскільки такий висновок не ґрунтується на об`єктивних доказах.

У результаті перевірки матеріалів справи та доводів апеляційної скарги, доказів, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги про недоведеність скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, є доведеними.

Згідно з приписами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги апеляційної скарги про закриття провадження у справі за неосудністю особи, яка вчинила протиправну дію, в даному випадку не можуть бути застосовані.

Згідно вимог ст. 20 КУпАП, не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

На підтвердження факту не осудності ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів.

За встановлених під час апеляційного розгляду справи обставин, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 визнана винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, безпідставно, оскільки її вина не доведена належними, допустимими та достатніми доказами, а усі можливості доказування у даному конкретному випадку вичерпані.

Стаття 247 КУпАП не передбачає такої підстави для закриття провадження у справі, як недоведеність вини особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності. Тому, у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві.

Пунктом третім частини першої статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що докази, на які послався суд першої інстанції у постанові, є недостатніми, а інших, об`єктивних доказів у справі немає та під час апеляційного розгляду вони не встановлені. Можливості їх отримати вичерпані.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У даній адміністративній справі йдеться не про скоєння кримінального злочину, а про вчинення адміністративного правопорушення. Але, оскільки Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає таку підставу для закриття провадження у справі як недоведеність вини, вважаю за необхідне застосувати аналогію закону (ст. 284 КПК України) та ст. 62 Конституції України, як норму прямої дії.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. 284 КПК України, ст. ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 21 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 51 КУпАП, - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 51 КУпАП,- закрити у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпаності можливості їх отримати.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін