ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1442/21 Справа № 199/5966/21 Суддя у 1-й інстанції - Лисенко В. О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2021 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 місяці.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 24.07.2021 о 15:36 годині ОСОБА_1 у місті Дніпрі по Полтавському шосе, 345 керував автомобілем «Gelly JL7162», н.з. НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом відповідно до постанови державного виконавця Новокодацького ДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 20.10.2018.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази жодним чином не підтверджують того факту, що він був обізнаний з наявністю постанови державного виконавця про обмеження спеціального права, що виключає в його діях склад адміністративного правопорушення.

Вказує, що матеріали справи не містять відомостей, які б свідчили про те, що йому було вручено постанову державного виконавця, якою його обмежено у праві керування транспортним засобом або така постанова була направлена на адресу його проживання.

Крім того зазначає й про те, що станом на час розгляду справи судом першої інстанції, заборгованість по сплаті аліментів була повністю погашена та обмеження, про які він дізнався від працівників поліції були скасовані.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану ним апеляційну скаргу та з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, постанову суду скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Мотиви апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Відповідальність за ч. 3 ст. 126 КУпАП настає у випадку керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність і доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №134137 від 24.07.2021 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; поясненнями самого ОСОБА_1 від 24.07.2021 року, в яких останній зазначає, що він був зупинений працівниками поліції у зв`язку з наявністю у базі даних відомостей про обмеження керування транспортними засобами щодо нього у зв`язку з заборгованістю по аліментам, однак він сплачує аліменти та таку заборону мали скасувати, у зв`язку з чим її не скасували, йому не відомо; рапортом співробітника поліції відповідно до якого 24.07.2021 року було зупинено автомобіль «Джилі», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 та під час перевірки документів було виявлено, що водій має обмеження у керуванні транспортним засобом у зв`язку з чим на нього було складено протокол; копією постанови у виконавчому провадженні №56952408 від 20.10.2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом, відповідно до якої ОСОБА_1 було обмежено у керування транспортним засобом до сплати заборгованості по аліментам.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Апеляційний суд не може погодитись з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо тієї обставини, що він не був обізнаний з наявністю тимчасового обмеження, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими судом першої інстанції письмовими доказами.

Так, апеляційний суд наголошує, що в матеріалах справи містяться пояснення ОСОБА_1 (а.с. 2), відповідно до яких він пояснює про те, що йому було відомо про встановлення щодо нього обмеження, однак він сплатив заборгованість по аліментам та цю заборону мали скасувати. Вказана обставина, на думку апеляційного суду, свідчить про те, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тим більше, під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_1 було відомо про наявність щодо нього обмежень, які застосовані державним виконавцем внаслідок заборгованості по аліментам.

Більше того, на запит апеляційного суду надійшла відповідь з Новокодацького ВДВС у м. Дніпрі у якій вказано про те, що після винесення постанови про обмеження боржника у праві керування транспортним засобом, її копія була направлена на адресу ОСОБА_1 .. Крім цього, у зазначеній відповіді вказано про те, що ОСОБА_1 станом на 28.07.2021 року сплатив заборгованість по аліментам, у зв`язку з чим державним виконавцем було винесено постанову про скасування тимчасового обмеження. Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність постанови державного виконавця, якою його обмежено у праві керування, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині не відповідають фактичним обставинам справи та є формою захисту з метою ухилитись від адміністративної відповідальності.

Щодо посилань ОСОБА_1 про те, що заборгованість зі сплати аліментів погашена у повному обсязі, а тимчасове обмеження наразі скасовано, апеляційний суд не бере їх до уваги, оскільки постанову про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами скасовано 28 липня 2021 року, в той час, як події, які ставляться в провину останньому мали місце 24 липня 2021 року. Так само, апеляційний суд зауважує на тому, що сплата заборгованості по аліментам є обов`язком ОСОБА_1 , відповідно до судового наказу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.06.2018 року та вказана обставина жодним чином не скасовує відповідальності за вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до ч. 10 ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

У даному випадку ОСОБА_1 маючи аліментні зобов`язання є суб`єктом інкримінованого правопорушення, несвоєчасно або не в повному обсязі сплачував аліменти у зв`язку із чим постановою державного виконавця його було тимчасово обмежено у праві керування транспортним засобом. Його дії містять склад інкримінованого правопорушення та суд першої інстанції дійшов вірного висновку про його винуватість в його вчиненні, оскільки ОСОБА_1 керував транспортним засобом будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване та вмотивоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, а доводи, зазначені ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун