Провадження № 3/522/9423/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., розглянувши в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адміністративні матеріали, що надійшли з Головного управління ДПС в Одеській області Державної податкової служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, фізичної особи підприємця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17.06.2021 року головним державним ревізором-інспектором Караханяном А.М. при проведенні фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено, що ОСОБА_1 , вчинив правопорушення, яке виразилось у проведенні розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій та/або через програмний реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (із закінченням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, чим порушено п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року № 265/95 ВР, згідно з актом перевірки бланк №003463 від 17.06.2021 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Від ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про закриття справи стосовно нього у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В судове засідання з`явився ОСОБА_1 , свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, визнав частково, підтримав подане ним клопотання, просив його задовольнити та закрити справу стосовно нього у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення № 374/11/15-32-07-06 від 17.06.2021 року, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 155-1 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, тягне за собою накладення штрафу на осіб, які здійснюють розрахункові операції, від двох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно акту фактичної перевірки № 12017/15/53/РРО/ бланк №003463 від 17.06.2021 року, в порушення вимог п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року, в дегустаційному залі за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 2, що належить суб`єкту господарювання ФОП ОСОБА_1 , було проведено розрахункову операцію через реєстратор розрахункових операцій та/або через програмний реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (із закінченням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, чим останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

У п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та в порядку, встановлених цим кодексом, а фактичні - цим кодексом та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних) оформлюються у вигляді акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Зазначені правовідносини стосовно проведення податкових перевірок та оформлення їх результатів регламентовані також Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженим наказом Міністерства фінансів від 20.08.2015 №727, а також Методичними рекомендаціями щодо оформлення матеріалів документальних перевірок, затвердженими наказом ДФС від 1.06.2017 №396.

Згідно з порядком та методичними рекомендаціями акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати та є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. В акті перевірки зазначається детальна інформація щодо виявлених перевіркою порушень податкового, валютного та іншого законодавства.

Одним із невід`ємних прав платника податків відповідно до п. п. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України є право на подання до контролюючого органу письмових заперечень до акта перевірки в порядку, установленому цим кодексом.

У п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України передбачено, що в разі незгоди платника податків або його представників з висновками чи фактами й даними, викладеними в акті перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному п. 44.7 ст. 44 цього кодексу, до контролюючого органу, який проводить перевірку.

Отже, акт податкової перевірки є службовим документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні тієї або іншої податкової перевірки порушення, він є носієм доказової інформації про виявлені порушення та його зміст може бути оспорено шляхом подання до контролюючого органу за основним місцем обліку заперечень. Зазначені висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19.06.2020 по справі № 140/388/19.

Водночас платник податку за обставинами справи заперечень на акт не подавав. А саме, на час розгляду справи від ОСОБА_1 до суду не надходили жодні докази, які б підтверджували факт незгоди із висновками, викладеними податковим органом в Акті фактичної перевірки від 17.06.2021 року.

Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними в порядку ст. 251 КУпАП доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення № 374/11/15-32-07-06 від 17.06.2021 року, ксерокопією витягу з Акту про результати фактичної перевірки №12017/15/53/РРО/ бланк №003463 від 17.06.2021 року.

Враховуючи зазначене, суд доходить висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закону) від 06.07.1995 року, згідно якогосуб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 374/11/15-32-07-06 від 17.06.2021 рокувбачається, що порушення порядку ведення податкового обліку ОСОБА_1 було виявлено 17.06.2021 року.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій шостій цієї статті.

Триваюче правопорушення це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Таким чином, правопорушення є триваючим та було виявлено за результатами фактичної перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області 17.06.2021 року. Тобто саме з цього часу розпочався перебіг трьох місячного строку накладення адміністративного стягнення, встановленого ч. 2 ст. 38 КУпАП, який на момент розгляду справи ще не завершився.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП: порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, не встановлено.

Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь вини, а також відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафуу розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 гривень.

На підставі вищезазначеного і керуючись ст. 23, 24, 33-38, 155-1, 268, 279, 280, 283 КУпАП, Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, фізичної особи підприємця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 85 (вісімдесят п`ять) гривень на користь держави.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, фізичної особи підприємця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси І.В. Циб