ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2021 року року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Рябцева М.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, офіційно непрацюючого, ідентифікаційний код не встановлений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

в с т а н о в и в:

В протоколі серії НОМЕР_1 від 14.07.2021 р. вказано, що ОСОБА_1 25.06.2021 року близько 01.00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , з хуліганських мотивів, здійснив підпал металевих воріт сусідського будинку, чим порушив публічний порядок та спокій громадян.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано особою уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП, а саме: дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок спокій громадян.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що між ним та його сусідкою ОСОБА_2 існує довготривалий конфлікт, в ніч з 24.06.2021 року на 25.06.2021 рік він перебував дома разом з дружиною, відпочивав, з дому не виходив, відношення до пожежі не має, хто міг це здійснити не знає.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вночі 25.06.2021 року їй зателефонувала донька та сказала, що горять ворота її будинку, вона вибігла на вулицю, де сусіди вже тушили пожежу. В здійсненні підпалу вона підозрює сусіда ОСОБА_1 , з яким в них склались погані стосунки. ЇЇ сусіди сказали, що бачили якогось чоловіка, який поливав ворота чимось, після чого підпалив їх та втік в невідомому напрямку.

Вислухавши порушника, потерпілу, дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення виходячи з наступного.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, окрім вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення особою, уповноваженою на складання протоколу, обґрунтована наступними дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами:

- протоколом огляду місця події від 25.06.2021 року, в ході якого було оглянуто металеві ворота домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , та виявлено сліди пожежі з запахом нафтопродуктів;

- заявою ОСОБА_2 , в яких вона зазначала, що підозрює у здійсненні підпалу воріт її сусіда ОСОБА_1 ;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , в яких вона зазначила, що 24.06.2021 року до неї вдома прийшли гості, після опівночі її син пішов проводжати гостей, побачив як у сусідів горять ворота, вони почали гасити пожежу та кликати на допомогу. Хто міг підпалити ворота вона не знає, не бачила.

Інших доказів матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Оцінюючи досліджені докази, приходжу до наступних висновків.

Статтею 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок спокій громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Дослідивши наведені вище документи, що додані до складеного протоколу про адміністративне правопорушення, суд зазначає, що вони не містять беззаперечених, без розумного сумніву, доказів вини особи в інкремінованому порушенні. Викладені в протоколі обставини ґрунтуються виключно на поясненнях потерпілої ОСОБА_2 , яка не була очевидцем подій, а її висновок базується лише на припущенні здійснення підпалу сусідом ОСОБА_1 , які не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, оскільки їх не підтвердив сам ОСОБА_1 . Інших належних та допустимих доказів (показами свідків подій чи відео тощо) матеріали справи не містять, органами, які складали протокол не зібрані.

Таким чином, зібрані уповноваженими особами докази щодо здійснення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, унеможливлюють встановити причетність ОСОБА_4 до дій, зазначених в складеному стосовно нього протоколі, а отже зробити висновок про його винуватість у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 173 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, з огляду на вимоги ст. 251 КУпАП хоча і є самостійним видом доказу, проте без обґрунтування іншими матеріалами є лише констатацією обставин, встановлених представником поліції, що за своїм змістом є «візуальним спостереженням» інспектора поліції. Таке спостереження працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку (Постанова Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі№ 338/1/17). Обґрунтування ж матеріалів справи про адміністративне правопорушення фактично лише показами (власним спостереженням) поліцейського ставить під сумнів його незацікавленість в результатах розгляду справи.

У свою чергу Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення протиправних дій суду надано не було.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Отже, в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.23,33,173, 247,250-252,280,283,284КУпАП,-

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 173 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10(десяти)днів з дня винесення постанови.

Суддя М.С. Рябцева