ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/965/21

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2021

Суддя Золочівського районного суду Харківської області Квітка О.О., розглянувши матеріал, який надійшов від ВП №2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно із протоколом ДПР18 № 162245 від 04.09.2021, близько 21 год. 30 хв. 16 серпня 2021 по вул. Миру в с. Довжик Золочіського району Харківської області ОСОБА_1 керував мопедом «Дельта», який не зареєстрований в державтоінспекції, без захисного шолому та без водійського посвідчення відповідної категорії, чим порушив п.п. 30.2, 2.3Г, 2.1А ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не обов`язкова. Відтак, справа розглядається за відсутності ОСОБА_1 .

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом досліджені наступні матеріали справи:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 162245 від 04.09.2021;

- письмові пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 від 16.08.2021;

- протокол огляду місця події від 16.08.2021.

Дослідивши вказані матеріли, суд доходить до наступних висновків.

Працівниками поліції інкримінується вчинення ОСОБА_1 ч. 2 ст. 126 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом. Проте у протоколі зазначені ще порушення п. 2.3 г (відсутність шолому) та 30.2 (відсутність номерного знаку) Правил дорожнього руху України, відповідальність за які передбачена іншими статтями Кодексу України про адміністративні правопорушення. Оскільки статті, які передбачають відповідальність за порушення згаданих правил, не зазначені у протоколі, а отже і не ставляться у вину ОСОБА_1 , то суд, відповідно, і не оцінює доведеність порушень вказаних правил дорожнього руху і виключає їх із формулювання суті правопорушення.

Таким чином, дослідивши надані докази, суд вважає, що своїм діянням ОСОБА_1 порушив п. 2.1 а Правил дорожнього руху України (відсутність посвідчення водія), чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

Обставиною, яка пом`якшує відповідальність, є вчинення правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують відповідальність, не встановлено.

Відповідно до ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Згідно з ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу передбачені Статтею 24-1 КУпАП, а саме за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані, зокрема, такі заходи впливу як зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого, попередження, догана або сувора догана, передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушеня, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, враховуючи умови та характер вчинених адміністративних правопорушень, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 захід впливу у виді попередження.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі винесення суддею постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 420,40 грн.

Заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП не є адміністративними стягненнями в розумінні ст. 23 КУпАП, а є альтернативними заходами впливу, які можуть бути застосовані тоді, коли виховання неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення у загальному порядку. Тому, при застосуванні до неповнолітнього правопорушника заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП, стягнення судового збору не допускається.

Враховуючи, що до неповнолітньої ОСОБА_1 застосовано захід впливу - попередження, яке не є адміністративним стягненням, суд прийшов до висновку, що з неповнолітнього ОСОБА_1 не підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 420,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24-1,121, 126, 221, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП.

Визначити остаточне покарання ОСОБА_1 та застосувати заходи впливу, передбачені статтею 24-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді попередження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Золочівський районний суд Харківської області шляхом подання у десятиденний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, або в разі подання відповідної скарги після закінчення розгляду справи по суті апеляційним судом.

Постанова дійсна для пред`явлення до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: О. О. Квітка