Справа № 219/8224/21
Провадження № 3/219/2840/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2021 року м. Бахмут

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Конопленко О.С., розглянувши матеріали адміністративної справи, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Артемівськ (нині Бахмут) Донецької області, громадянки України, фізичної особи підприємця, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення № 47/05-99-24-07 від 03 серпня 2021 року вбачається, що 23 липня 2021 року головним державним ревізором-інспектором Бахмутського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб Головного управління ДПС у Донецькій області ОСОБА_2 відповідно облікових даних та акту камеральної перевірки від 23 липня 2021 року № 7650/05-99-24-07/ з питання своєчасного подання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 за І квартал 2021 року від 24 травня 2021 року реєстровий № встановлено, що остання несвоєчасно подала Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13 травня 2015 року № 4 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 року за № 111/26556) до фіскальних органів за І квартал 2021 року (граничний термін надання 11 травня 2021 року), фактично надавши його 24 травня 2021 року (реєстраційний № ), чим порушила п.п. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 розділу ІІ, п. 51.1 ст. 51 розділу ІІ та п.п. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

ОСОБА_1 , яка про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, у судове засідання не з`явилась, направивши 14 вересня 2021 року на електронну пошту суду заяву, у якій зазначила, що просить справу розглянути без її участі, вину у скоєнні правопорушення не визнає, оскільки воно виникло у зв`язку з тим, що ДПС не приймала звітність з електронним ключем Приватбанку, а іншого у неї не було. При цьому, як зазначила у заяві, з цим самим ключем звітність була прийнята, але пізніше.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 163-4 КУпАП передбачено відповідальність за неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

Статтею 9 КУпАП передбачається, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в тому числі чи винна дана особа в його вчиненні, чи піддягає вона адміністративній відповідальності згідно статті 280 КУпАП.

Підпунктом 51.1 статті 51 Податкового кодексу України передбачено, що платники податків, у тому числі податкові агенти, платники єдиного внеску, зобов`язані надавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого единого внеску, з розбивкою по місяцях звітного кварталу.

Відповідно до підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України такий податковий розрахунок подається протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя), тобто за І квартал 2021 року податковий розрахунок платники, податкові агенти, платники єдиного внеску мали право подати до 11 травня 2021 року включно.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно доданої ОСОБА_1 до її заяви квитанції № 1 нею 11 травня 2021 року о 01 годині 06 хвилин подавався звітний документ, який не був прийнятий у зв`язку з неявним підписом (сертифікат відсутній в реєстрі зареєстрованих сертифікатів).

З листа-роз`яснення голови Комітету з питань фінансів, податкової та митної політики Верховної Ради України Гетманцева Д.О. вбачається, що до Комітету в перших числах травня 2021 року масово надходили скарги від платників податків про неможливість подання податкового розрахунку та неотримання другої квитанції у зв`язку з незабезпеченням Державною податковою службою України коректної роботи програмного забезпечення органу. Враховуючи, що у діях платників податків, які несвоєчасно подали податкові розрахунки за І квартал 2021 року у зв`язку із некоректною роботою програмного забезпечення податкового органу, відсутня вина, такий платник податку, податковий агент не може бути притягнений до адміністративної відповідальності.

Статтею 62 Конституції України закріплено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що об`єктивних доказів несвоєчасного подання ОСОБА_1 державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян під час розгляду справи не здобуто, а докази, надані особою, якою складався протокол про адміністративне правопорушення, в якості підтвердження вчинення правопорушення, є недостатніми для встановлення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вини, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

Статтею 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких першим пунктом визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 284 КпАП України по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 163-4, п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284, ст. 294 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.С.Конопленко