Справа № 438/1109/21
Провадження № 3/438/563/2021
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 вересня 2021 року суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу серії БД №080171 від 07 липня 2021 року 07 липня 2021 року о 22 год. 35 хв. в смт.Східниця по вул. Кропивницькій гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки, у встановленому законом порядку, з використнням технічного засобу «Драгер 6820» результат огляду 0,94%, тест № 1303, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

В судове засідання, ОСОБА_1 не з`явилася, про причину неявки суд не повідомив.

Крім цього, суддею виносилась постанова про привід ОСОБА_1 у судові засідання, однак постанова судді не виконана.

Відповідно до частини першої статті 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачена статтею 130 КУпАП, розглядається у п`ятнадцятиденний строк із дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Крім цього, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд повинен провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» роз`яснив судам, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника. Як зазначено у вказаній постанові, оцінюючи поведінку суду, слід враховувати, зокрема, і своєчасність призначення справи до судового розгляду, а оцінюючи характер процесу та його значення для заявника, важливість предмета розгляду та ступінь ризику для заявника, наприклад, якщо йдеться про справи, що потребують оперативного прийняття рішення; трудові справи; справи, що пов`язані зі станом здоров`я заявника; справи щодо опіки над дітьми тощо.

У пункті 7 вказаної постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказав, що судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів з метою неухильного дотримання процесуальних строків. Строки розгляду справи не можуть вважатися розумними, якщо їх порушено через зайнятість судді в іншому процесі, призначення судових засідань із великими інтервалами, затягування з передачею справи з одного суду до іншого у встановлених законом випадках, безпідставне задоволення необґрунтованих клопотань учасників процесу, що спричинило відкладення розгляду справи на тривалий час, відкладення справи через її неналежну підготовку до судового розгляду, невжиття заходів щодо недопущення недобросовісної поведінки учасників справи тощо, оскільки наведені причини свідчать про низький рівень організації судочинства та безвідповідальне ставлення до виконання своїх обов`язків.

Отже, з огляду на викладене, суд не вважає причини неявки ОСОБА_1 у судове засідання поважними.

Таким чином суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутністі.

З огляду на викладене, враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, відсутність об`єктивних перешкод для його явки в суд та участі в судовому засіданні, суд приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду справи за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Вивчивши представлені адміністративні матеріали, встановив, що в діях останнього наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, дії останнього правильно кваліфіковано.

Статтею 130 ч.1 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, вина правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №080171 від 07 липня 2021 року 07 липня 2021 року о 22 год. 35 хв. в смт.Східниця по вул. Кропивницькій гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки, у встановленому законом порядку, з використнням технічного засобу «Драгер 6820» результат огляду 0,94%, тест № 1303, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР.

Вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення складений повноважною особою і повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Суд вважає, що порушення ОСОБА_1 п. 2.9а Правил дорожнього руху України та відповідно вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №080171 від 07 липня 2021 року, знайшло підтвердження при розгляді справи.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 гривень.

Керуючись ст.ст. 33, 268, 283, 284 КпАП України, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області.

Суддя: А.Т. Слиш