Справа № 373/1203/21

ПОСТАНОВА
12 серпня 2021 року Суддя Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області Опанасюк І.О., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника командира батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 14 липня 2021 року о 05 год. 56 хв. на 88 кілометрі автошляху Київ-Харків, керував автомобілем „Hyundai Lantra, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, тремтіння рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5. ПДР України.
В суді ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 вину не визнали. Відповідно до ст.272 КУпАП просили викликати, як свідка у справі про адміністративне правопорушення, осіб про яких є дані, що їм відомі будь-які обставини, що підлягають встановлення по даній справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (особи, які зазначені свідками в протоколі про адміністративне правопорушення).
В своїх поясненнях ОСОБА_1 та його захисник вказують, що 14 липня 2021 року ОСОБА_1 , разом зі своєю дружиною ОСОБА_5 були зупинені сержантом поліції ОСОБА_6 та поліцейським Микитюком. Підставою для зупинки послужило те, що ОСОБА_1 не був пристебнутий ременем безпеки. Дану обставину ОСОБА_1 визнає та був готовий сплатити штраф у сумі передбачені Законом. Однак потім, з невідомих причин сержанту ОСОБА_7 здалося, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, оскільки у нього було почервоніння очей. У зв`язку з цим ОСОБА_1 пояснив, що не вживає наркотичні речовини та не знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Після цього поліцейські наполягли на проходженні медичного обстеження у лікаря у м.Березань. ОСОБА_1 погодився пройти даний огляд, однак просив не залишати на трасі, в значній віддаленості від закладу його дружину в автомобілі саму, враховуючи, що вона не має права керування транспортними засобами та не вміє цого робити. Працівники поліції пояснили, що до поліклініки його довезуть самостійно, для чого ОСОБА_1 має сісти у їх автомобіль, а назад йому потрібно буде добиратися самому. ОСОБА_1 не міг залишити свою дружину одну в машині, посеред траси на невизначений час. ОСОБА_1 запропонував поїхати з поліцейськими до поліклініки на своїй машині, разом із дружиною, або щоб за кермо його автомобіля сів один з представників поліції, однак вони категорично відмовились, як і відмовились від пропозиції ОСОБА_1 поїхати на освідування разом іх дружиною на поліцейському авто, мотивуваши це карантинними заходами та забороною перебування в автомобілі такої кількості людей. Після чого працівники поліції зупинили два автомобілі, та залучили водїїв зупинених авто в якості свідків відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Свідки зі слів ОСОБА_8 не були присутні під час їх спілкування з працівниками поліції. Підписали незаповнений бланк протоколу та поїхали.
Після вказаних дій йому було повернуто автомобіль та надано можливість безперешкодно рухатися далі. Після того, як поліцейські відпустили ОСОБА_1 , останній після розмови по телефону з родичами, та за їх порадою поїхав на обстеження нарколога у медичний центр ТОВ Медпроф, що підтверджується відповідним сертифікатом серії 10ААЖ №504714, наданий в судовому засіданні. Сертифікат виданий за результатами обстеження ОСОБА_1 містить інформацію, відповідно якої ОСОБА_1 не перебуває в стані алкогольного чи токсичного сп`яніння.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначені у протоколі, як свідки на виклик суду не з`явились.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 підтвердила сказане її чоловіком, а саме те, що відмова від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння з боку ОСОБА_1 була саме в контексті неможливості залишення її самої в автомобілі посеред автодороги на невизначений час. ЇЇ чоловік не відмовлявся від проходження огляду.
Представник ОСОБА_1 адвокат Дяденко М.В. додав, що на користь його клієнта свідчить самостійне добровільне проходження ним освідування у нарколога в той же день.
Доводи та аргументи ОСОБА_1 та його представника знайшли своє відображення і в переглянутому в судовому засіданні відео з бодікамер поліцейських.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а також дії лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так само і відмова особи, що керує транспортним засобом від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність.
В той же час вказана норма закону відсилає до підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі і осіб, які керують транспортними засобами, і що встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкції), а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103 .
Згідно з п.3. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Тобто проведення огляду водія на визначення стану сп`яніння повинен містити відповідний алгоритм дій працівника поліції який проводить такий огляд зі складанням відповідних документів, що в даному випадку виконано не було.
З відео наданого суду вбачається, що свідки по черзі сіли в поліцейський автомобіль, поставили підписи і уїхали. Факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду зафіксували зі слів інспектора поліції в патрульному автомобілі. При цьому сам ОСОБА_1 в цей час перебував зовні, біля автомобіля.
Щодо відеофіксації самого моменту відмови ОСОБА_1 проїхати в лікарню для огляду на стан сп`яніння, то як вбачається з відео, що додане до адміністративного матеріалу ОСОБА_1 навіть не було запропоновано пройти цей самий огляд на стан сп`яніння - спочатку за допомогою спеціального сертифікованого прилада (Драгера).
Крім того, відео, долучене до матеріалів справи, не безперервне, як цього вимагає Закон, а складається з двох частин.
Так поліцейський, який спілкувався з ОСОБА_1 , не мав права вимикати портативний відеореєстратор під час виконання ним службових обов`язків, чим порушив пункти 5, 6 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. засобів фото- і кінозйомки, відеозапису , затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 № 1026), в якій зазначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). Під час здійснення своїх службових повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.
Проте, в порушення цих вимог чинного законодавства України, матеріали справи не містять відео з портативних відеореєстраторів поліцейських, на яких був би зафіксований момент початку спілкування поліцейських ОСОБА_1 . До того ж із долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення CD диску, вбачається, як працівник поліції запропонував ОСОБА_1 саме відмовитись від проходження огляд на стан сп`яніння.
В розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.
Відповідно до ч.4 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви, щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
Протокол про притягнення особи до адміністративної відповідальності, не може бути беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
Відповідно до частини п`ятої статті 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого п. 2.5 Правил дорожнього руху за відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як відсутні будь-які докази на підтвердження вчинення правопорушення, за яке, відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому відповідно до положень ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.
З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.
Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 252, 280, 283,284 КУпАП, суд
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду.

Постанова може бути звернута до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя І.О. Опанасюк