ПОСТАНОВА

іменем України

31 серпня 2021 рокуСправа №451/847/21
Провадження № 3/451/563/21

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Семенишин О.З., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, пенсіонера, з середньою освітою, одруженого, не інваліда, жителя АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 , 26.05.2021 року, близько 21 год. 50 хв., в АДРЕСА_1 здійснив продаж 0,5 розведеного спирту по ціні 100 грн. без ліцензії.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вини своєї не визнав та суду пояснив, що він не продавав ОСОБА_2 розведеного спирту, оскільки його взагалі не знає. В протоколі зазначено, що подія мала місце 26 травня 2021 року о 21 годині 50 хвилин в пізню пору доби, проте в цей день до нього ніхто не приходив, працівники поліції прийшли десь через два тижні і він їм повідомив, що розведеного спирту не продавав. Крім цього, просив врахувати, що якщо працівники поліції знімали ОСОБА_2 коли виявили правопорушення, то вони б мали продовжити знімати його, а не прийти і складати протокол через два тижні. Просив звільнити його від відповідальності, оскільки він не вчиняв правопорушення.

На підтвердження вини ОСОБА_1 , до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, суду надано протоколом про адміністративне правопорушення, серії ВАБ №586466 від 06.06.2021 року; письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 від 26.05.2021 року; протокол особистого, огляду речей та вилучення речей і документів від 26.05.2021 року; постанову ГАБ № 391405 по справі про адміністративне правопорушення від 26.05.2021 року; квитанцію №908 від 6.06.2020 року; заключення Вузлівського МПД ДП ``Укрспирт`` від 2.06.2021 року; диск з відеозаписом від 26.05.2021 року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.156 КУпАП України, як роздрібна або оптова торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч.1 ст.156 КУпАП передбачає, що особа не має права здійснювати роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Отже, із протоколу, серії ВАБ №586466 від 06.06.2021 року вбачається, що об`єктивну сторону правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_1 просять притягнути до адміністративної відповідальності, є здійснення продажу 0,5 розведеного спирту по ціні 100 гривень без ліцензії.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків..., а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до ст, 247 КупАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате піддягає закриттю за таких обставин:1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2)недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

У відповідності до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їх користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах та правових презумціях, в тому числі і закріпленій у ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення та правосуддя.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспотрим засобом в стані алкогольного спяніння.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення не містить будь-яких фактичних даних, на підставі яких можна б було встановити наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП (а саме здійснення продажу 0,5 розведеного спирту по ціні 100 гривень без ліцензії), а відеозапис, який долучений до матеріалів справи спростовує вказане, так як із нього вбачається, що ОСОБА_2 надавав працівникам поліції однолітрову пляшку з під води «Живчик» з прозорою речовиною, яка в об`ємі один літр була надана на експертизу (а.с.10,11).

Крім цього, відеозапис розпочато о 21 годині 46 хвилин 26 травня 2021 року, а протокол складений 6 червня 2021 року по спливу десять днів.

Якщо працівники поліції виявили це правопорушення 6 червня 2021 року, зафіксувавши його частину на відеозапис, то невідомо, що позбавляло їх права з`ясувати у самого ОСОБА_1 26 травня 2021 року обставини вчинення правопорушення.

Враховуючи,що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, це дає підстави суду дійти до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення,а тому справа підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.156 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрити в зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Радехівський районний суд Львівської області.

СуддяСеменишин О. З.