ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1218/21 Справа № 203/557/21 Суддя у 1-й інстанції - Черваньова Ю. М. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби в особі Романенко І.М. на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , уродженця м.Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

провадження по справі закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 Митного Кодексу України закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про порушення митних правил 26.10.2020 року ОСОБА_1 на підставі довіреності від 16.05.2020 №1, виданої ФОП ОСОБА_2 , на митний пост «Кропивницький» Дніпровської митниці Держмитслужби подав до митного оформлення електронну митну декларацію типу ЕК/10/АА, зареєстровану за №UA110280/2020/010304, на товар «пиломатеріали дубові - дошки необрізні, дубові (дуб черешчатий) свіжого розпилу, не з`єднані у шип, не стругані, не шліфовані, сорт mix, розмірами 27х150-460х2100-3000 мм, всього 961штука; 16,527м3 за кодом УКТ ЗЕД , які упаковані в 14 пачок, перекладені прокладками з липи та укладені на соснові підкладні пакувальні бруски (піддони) та скріплені пакувальною поліпропіленовою стрічкою з основними одиницями виміру: брутто 21600 кг, нетто 20960 кг та додатковими одиницями виміру 16,527 м3.

До ЕМД декларант надав міжнародну товаро- транспортну накладну СMR №1156337 від 26.10.2020, рахунок-фактуру (інвойс) № 24 від 26.10.2020, фітосанітарний сертифікат № 60/11-6009/ХХ-444464 від 26.10.2020, зовнішньоекономічний контракт № 42 від31.01.2020, доповнення до нього №2 від 28.09.2020, сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій КР №353534 від 26.10.2020, сертифікат якості № 24 від 26.10.2020, акт зважування від 26.10.2020, довіреність № 1 від 16.05.2020.

При здійснення митного огляду встановлено, що пиломатеріали із дуба, дошки необрізні об`ємом 18,054 м3, їх розміри не відповідають відомостям, заявленим у митній декларації вагою 20710 кг (брутто). Також з`ясовано, що заявлені у гр.31 ЕМД пиломатеріали з дуба, дошки необрізні, за своїми фактичними розмірами не відповідають задекларованим розмірам, а їх об`єм складає 18,054 м3.

Таким чином, митний орган дійшов висновку, ОСОБА_3 вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підставу для його переміщення сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів та товаро-супровідних документів, які містять неправдиві відомості щодо кількості товару.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою Дніпровська митниця Держмитслужби в особі Романенко І.М. подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2021 року та прийняту нову, про визнання ОСОБА_1 винним в порушенні митних правил та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 133 071, 44 грн. з конфіскацією предметів правопорушення загальною вагою 20 960 кг, вартістю 133 071, 44грн.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що ОСОБА_1 при переміщенні вказаного товару надав до митного оформлення сертифікат №60/11-6009/ХХ-444464 від 26.10.2020 року. Як було встановлено в судовому засіданні, відомості щодо розмірів дошок, заявлених до переміщення не відповідали даним, зазначеним у сертифікаті. Показники вологості не враховувались в обох випадках, як при видачі сертифікату так і при здійсненні митного огляду.

На думку апелянта, ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підставу для їх переміщення сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів від КР №353534 та товаросупровідні документи: рахунок - фактура (інвойс) №24 іфд 26.10.2020 року; CMR №1156337 від 26.10.2020 року, які містять неправдиві відомості щодо кількості товару.

В судовому засіданні апеляційного суду представник митниці ОСОБА_4 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

ОСОБА_1 та діючий в його інтересах адвокат Самарін А.С. заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП та ст. ст. 486, 487, 489 МК України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, про порушення митних правил, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Порядок провадження у справах про порушення митних правил встановлений розділом ХІХ Митного кодексу України.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 КУпАП, питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним Кодексом України.

Згідно із ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За змістом ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі ст. 489 МК України та ст. 280 КУпАП, при розгляді справи підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, відносно ОСОБА_1 були дотримані та виконані в повному обсязі.

Так відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, та стало встановлення районним судом в ході розгляду справи відсутності в діянні ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Мотивуючи своє рішення суд першої інстанції зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_1 спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, та подання ним органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості товарів.

Дослідивши матеріали справи про порушення митних правил, апеляційний суд дійшов до висновку про те, що суддею місцевого суду були дотримані вимоги вказаних вище норм матеріального та процесуального права як при розгляді справи про порушення митних правил, протокол за скоєння яких складено щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України, так і при постановленні судового рішення.

З диспозиції ч. 1 ст. 483 МК України вбачається, що відповідальність особи за даною нормою закону, настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Необхідно враховувати, що підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митних органів на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.

Документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо не відповідають дійсності: - недійсні документи, тобто документи, що втратили юридичну силу.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Таким чином, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару, - містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.

Дані обставини судом першої інстанції також належним чином з`ясовано, а тому доводи апеляційної скарги про наявність в діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до абз. 6 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03.06.2005 № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» - не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України.

Згідно ст. 146 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

Статтею 335 МК України визначено перелік документів та відомостей, які зобов`язаний подати декларант для митного оформлення. Зокрема, переміщаючи товар через митний кордон України автомобільним транспортом декларант чи уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: документи на транспортний засіб; транспортні документи; комерційні документи (за наявності) на товари; відомості про кількість вантажних місць та вид упаковки; найменування товарів; вага бруто або об`єм товарів та ін.

Згідно ст. 3 Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів» від 08.09.2005 року, сертифікат є лише документом, який засвідчує походження переміщуваного лісоматеріалу.

Апеляційним переглядом встановлено, що що згідно протоколу про порушення митних правил 26.10.2020 року ОСОБА_1 , уповноваженим на підставі довіреності №1 від 16.05.2020 року ОСОБА_2 , на митний пост «Кропивницький» Дніпровської митниці Держмитслужби було подано до митного оформлення електронну митну декларацію типу ЕК/10/АА, зареєстровану за №UA110280/2020/010304, на товар «пиломатеріали дубові - дошки необрізні, дубові (дуб черешчатий) свіжого розпилу, не з`єднані у шип, не стругані, не шліфовані, сорт mix, розмірами 27х150-460х2100-3000 мм, всього 961штука; 16,527м3 за кодом УКТ ЗЕД , які упаковані в 14 пачок, перекладені прокладками з липи та укладені на соснові підкладні пакувальні бруски (піддони) та скріплені пакувальною поліпропіленовою стрічкою з основними одиницями виміру: брутто 21600 кг, нетто 20960 кг та додатковими одиницями виміру 16,527 м3.

Відправником товару значиться - ФОП ОСОБА_2 , одержувачем товару є UAB «WOOD LINE» (Jankiskiu 52a Vilnius, Lithuania). Переміщення товару-16,527м3 пиломатеріалів здійснювалось на підставі контракту від 31.01.2020 № 42, доповнення №2 до нього, міжнародної товарно-транспортної накладної CMR № 1156337, рахунку-фактури №24 від 26.10.2020 року, фітосанітарного сертифікату № 60/11-6009/ХХ-444464 від 26.10.2020, сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій КР №353534 від 26.10.2020, сертифікату якості № 24 від 26.10.2020, акту зважування від 26.10.2020.

Митний орган посилається на те, що під час проведення митного огляду вантажу було проведено заміри фактичних розмірів та встановлено, що фактичний об`єм вантажу складає 18,054 м3 та встановлено розбіжність між заявленими до митого оформлення розмірами та фактичними даними на 1,527м3, що на думку митного органу не відповідає інформації, заявленій в гр. 31 митної декларації та товаросупровідних документах.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 , його представник ОСОБА_5 пояснили, що в графі 31 ЕМД було зазначено розміри пиломатеріалів з вологістю 90-95 %, які відповідають умовам контракту, з урахуванням допусків по розмірам пиломатеріалів, які складають -0/+6 мм по товщині та -0/+10 см по довжині. Постачальник не може вказати точні розміри деревини, а повинен зробити це з певним запасом в сторону її збільшення, оскільки внаслідок природних процесів цей розмір може зменшитись після проходження митного контролю та доставки пиломатеріалу на склад покупця. Зауважили, що наміру приховати товар від митного контролю не було, ОСОБА_2 є ФОП на спрощеній системі оподаткування, він є платником єдиного податку і не є платником податку на додану вартість, тобто не претендує на його відшкодування за наслідками експортних операцій.

Вказані пояснення та покази знайшли своє підтвердження письмовими документами: міжнародною товаро- транспортною накладній СMR №1156337 від 26.10.2020, рахунком-фактурою (інвойс) № 24 від 26.10.2020, фітосанітарний сертифікат № 60/11-6009/ХХ-444464 від 26.10.2020, зовнішньоекономічним контрактом № 42 від 31.01.2020 року, доповненням до нього №2 від 28.09.2020 року, сертифікатом про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій КР №353534 від 26.10.2020 року, сертифікатом якості № 24 від 26.10.2020 року, актом зважування від 26.10.2020, довіреність № 1 від 16.05.2020 року, та під час розгляду справи ні матеріалами справи, ні поясненнями представника митниці не спростовані.

Апеляційний суд звертає увагу і на пояснення свідка ОСОБА_6 , який зазначив, що пиломатеріали повинні відповідати п. 5 виданого ним сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій КР №353534 від 26.10.2020, та ГОСТу 2695-83. У п. 5 зазначеного сертифікату зазначені характеристики партії лісопродукції, що експортується (назва продукції, порода, сорт, геометричні розміри, кількість, код згідно з УКТЗЕД): дошка необрізна, дуб, mix, 27 мм х150-460х2100-3000, 16,527 м3, . На момент переміщення товарів діяли стандарти ГОСТ 2695-83, 6782.2-75, за якими при встановленні розмірів пиломатеріалів повинна бути врахована їх вологість, що також було підтверджено спеціалістом Головачем В.І. Кваша О.В. суду пояснив, що при визначенні фактичних розмірів дошок вологість враховано не було, тому суд приходить до висновку про невірне визначення фактичних розмірів.

Разом з цим, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що акт про проведення огляду товарів від 29.10.2020 року не було підписано особою, яка була присутня під час здійснення митного огляду, ОСОБА_6 . Акт про проведення огляду товарів від 29.10.2020 року та лист ОСОБА_6 від 03.11.2020 року про встановлення в результаті митного огляду невідповідності об`єму товару не є належними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

За таких обставин, доводи представника митниці в апеляційній скарзі про те, що постанова судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2021 року підлягає скасуванню, оскільки, висновки суду першої інстанції є необґрунтованими, та що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам та матеріалам справи, що призвело до неправильного вирішення даної справи, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки ч. 1 ст. 483 МК України передбачає наявність прямого умислу особи на переміщення товарів через митний кордон України з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості, однак, Дніпровською митницею Держмитслужби не надано жодних належних та допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а саме: об`єктивної сторони - неправомірного діяння, що виражається у здійсненні дій, направлених на переміщення товарів через митну територію України з приховуванням від митного контролю шляхом надання документів, що містять неправдиві дані щодо найменування, кількості та вартості товарів, суб`єктивної сторони - вини у формі умислу, спрямованого на вчинення дій направлених на порушення митних правил України.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.

З огляду на викладене суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, належно мотивувавши своє рішення.

Істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

Аналізуючи викладене, апеляційний суд приходить до переконання, що при оформленні матеріалів про порушення митних правил не були дотримані вимоги закону про всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Для встановлення істини у справі належна перевірка матеріалів органом митниці проведена не була.

На переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст. ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби в особі Романенко І.М. на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2021 року - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2021 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко