Справа №949/994/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2021 року м. Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Отупор К.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління Держпраці у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого на посаді голови СПП "Україна", жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 23 квітня 1999 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

за частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №000210 від 14 липня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 , будучи головою СПП "Україна", допустив порушення законодавства про працю, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме:

- порушив вимоги статті 116 Кодексу законів про працю України: при звільненні працівникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не виплачені всі суми в день звільнення, що належать їм від установи. ОСОБА_2 був звільнений 10 травня 2021 року за власним бажанням згідно статті 38 Кодексу законів про працю України на підставі наказу №18/1-к від 10 травня 2021 року, компенсацію за невикористану щорічну відпустку ОСОБА_2 , отримав за період з 26 червня 2020 року по 10 травня 2021 року в кількості 49 календарних днів, не в день звільнення 10 травня 2021 року, а 17 травня 2021 року. ОСОБА_3 був звільнений 16 березня 2021 року за власним бажанням згідно статті 38 Кодексу законів про працю України на підставі наказу №8-к від 16 березня 2021 року, компенсацію за невикористану щорічну відпустку ОСОБА_3 , отримав за період з 12 червня 2019 року по 16 березня 2021 року в кількості 20 календарних днів, не в день звільнення 16 березня 2021 року, а 31 березня 2021 року, що підтверджено відомістю на виплату готівки №13 від 31 березня 2021 року;

- порушив вимоги статті 117 Кодексу законів про пращо України: в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у встановлені строки, йому повинні виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, жодних документів, що підтверджують повний розрахунок з працівниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 немає.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що пояснення надасть в суді.

На розгляд справи до суду ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вину у вчиненому визнає та щиро розкаюється. Крім того у заяві зазначив, що виявлені під перевірки недоліки, станом на 25 серпня 2021 року, усунені.

Згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Повно, всебічно та об`єктивно оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а його вину доведено повністю, що стверджується протоколом про адміністративне правопорушення №000210 від 14 липня 2021 року, актом перевірки №512а/08-06 від 14 липня 2021 року та додатками до нього, а також визнанням ОСОБА_1 своєї вини.

Окрім того, суд зауважує, що жодних документів, що підтверджують усунення недоліків та повний розрахунок з працівниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 суду не надав.

Згідно статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Окрім того, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду), що охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного стягнення тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа "Довженко проти України"), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному його розмірі , оскільки таке стягнення повністю досягне мети його застосування.

Разом із тим, згідно статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 24, 40-1, 284, 287, 294, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 за частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. (п`ятсот десять гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України:

отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106;

код за ;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

рахунок отримувача: UA0026001;

код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, її захисником до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 1020 грн. (одна тисяча двадцять гривень).

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду К.М. Отупор