Провадження № 33/4820/499/21
Справа № 681/497/21 Головуючий в 1-й інстанції Дідек М. Б.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережний С.Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2021 року м.Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., з участю секретаря судового засідання Габая А.В., захисника Люблінського О.Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Люблінського О.Ф. на постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 31 травня 2021 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Полонського районного суду Хмельницької області від 31 травня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 29 квітня 2021 року о 22.50 годині в м. Полонне Хмельницької області по вул. Привокзальній, керував скутером "Honda-Cesta", з реєстраційним номером НОМЕР_1 . Будучи зупиненим працівниками поліції, останні виявили у водія ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. На пропозицію поліцейських, під час здійснення безперервної фіксації на нагрудну камеру, пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а також у закладі охорони здоров`я - Полонській МБЛ ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, згідно вимог якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних засобів, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та скасувати постанову суду щодо ОСОБА_1 . Крім того, апелянт просить звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору з підстав, що він має статус учасника бойових дій.

Вказує, що ОСОБА_1 заперечує факт, що перебував у стані сп`яніння, оскільки дана обставина не була підтверджена свідками, як того вимагає Інструкція. Поліцейські не попереджали ОСОБА_1 про здійснення відеозапису, а зафіксовані ознаки сп`яніння значення не мають, оскільки такі фактори можуть бути індивідуальними особливостями особи.

Вважає, що представлені матеріали не можуть бути належними доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також захисник зазначає, що суд порушив права ОСОБА_1 на участь в судовому засіданні та захист, оскільки розглянув справу у його відсутність.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Люблінського О.Ф. в підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, що клопотання про поновлення строку на оскарження постанови підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутній в засіданні суду першої інстанції 31 травня 2021 року, копію оскаржуваної постанови у передбачений законом строк надіслана йому не була, копію постанови ОСОБА_1 отримано лише 14 червня 2021 року. Угоду із адвокатом укладено 18 червня 2021 року. За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску строку оскарження постанови суду щодо ОСОБА_1 , в зв`язку з чим захиснику слід поновити строк оскарження постанови суду.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Відповідно до положень п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 29 квітня 2021 року був складений поліцейським ВПД №3, того ж дня, о 22 год. 50 хв. в м.Полонне по вул.Привокзальна, водій ОСОБА_1 керував скутером "Honda-Cesta", з реєстраційним номером НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки на приладі «Драгер», та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Підстав вважати протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом апелянт не наводить, не встановлено таких і апеляційним судом. В складеному протоколі вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку, що не суперечить диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, згідно якої за цією нормою настає відповідальність в разі, зокрема, відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Доводи апелянта, що в провадженні відсутні докази, які б підтверджували, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не можуть бути враховані, зважаючи, що щодо ОСОБА_1 складався протокол за порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а не за керування в стані алкогольного сп`яніння.

Твердження захисника, що працівниками поліції порушено вимоги Інструкції, оскільки дана обставина не була підтверджена свідками, не можуть бути враховані.

Ч.2 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

За змістом п. п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду, направленням на огляд водія та даними відеозапису, з місця оформлення протоколу. Згідно цих записів встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Підстав для визнання відеозапису недопустимим доказом немає, позаяк він отриманий поліцейським відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Положеннями ст. 268 КУпАП передбачено можливість розгляду справ (в яких участь особи, що притягується до відповідальності не є обов`язковою) у відсутність цієї особи в разі, якщо в суду є відомості про повідомлення особи про судовий розгляд справи та якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Доводи захисника, що суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , чим позбавив його можливості прийняти участь у справі та надати пояснення, а також на отримання належного захисту та правової допомоги, як підстави для скасування судового рішення, перевірені судом апеляційної інстанції.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р., суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права, так Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03) вказує, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

Не скористався таким правом ОСОБА_1 і в апеляційній інстанції.

Зібрані та досліджені судом першої інстанції докази, які є належними та допустимими, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, давали суду прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

В порядку ч. 7 ст. 294 КУпАП постанова суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в сумі 454 грн. підлягає зміні, та ці судові витрати мають бути віднесені на рахунок держави. Стягуючи судовий збір, суддя не врахував положень п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з яким від сплати судового збору звільняються, зокрема, учасники бойових дій, яким і є ОСОБА_1 , відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_2 , яке додане до апеляційної скарги та оглянуто в судовому засіданні суду апеляційного інстанції.

За таких обставин, доводи захисника про безпідставне судом першої інстанції стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору підлягають задоволення, а постанову суду в цій частині слід змінити.

Інших підстав для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику Люблінському О.Ф. строк на апеляційне оскарження постанови Полонського районного суду Хмельницької області від 31 травня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника Люблінського О.Ф. задоволити частково.

Постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 31 травня 2021 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП змінити в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в сумі 454 грн.

Судовий збір в розмірі 454 грн. віднести на рахунок держави.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду С.Д. Бережний