ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/472/21 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І., розглянувши 20 серпня 2021 року з участю захисника особи, притягнутої до адмінвідповідальності, - адвоката Сагайдака В. В. та ОСОБА_2 справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , режисера масових заходів та свят БК смт. Березовиця та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого фізичною особою-підприємцем,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Провадження в справі в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з постановою суду 17 червня 2021 року близько 23 год. 50 хв. на автодорозі М12 Стрий - Знам`янка 155 км. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Volkswagen Polo номерний знак НОМЕР_1 , не була уважна, не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного інтервалу, внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом марки Audi A4 номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдала матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.3 (б), п. 12.1, п. 13.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім того, у рішенні судді зазначено, що 17 червня 2021 року близько 23 год. 50 хв. на автодорозі М12 Стрий Знам`янка 155 км. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки Audi A4, номерний знак НОМЕР_2 , не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення із транспортним засобом марки Volkswagen Polo, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень із матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.3 (б), п. 12.1, п. 13.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 липня 2021 в частині притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та постановити нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в її діях складу такого адміністративного правопорушення, матеріали справи № 607/11209/21 передати в Державне бюро розслідувань для досудового розслідування кримінального правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції не повністю з`ясував фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Вказує, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому постанова місцевого суду в частині притягнення її до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню з ухваленням нової про закриття провадження. Зокрема, в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували порушення нею п. 2.3 (б), п. 12.1, п. 13.3 Правил дорожнього руху.

Звертає увагу на те, що доводи ОСОБА_2 про те, що автомобілі зрівнялися під час утворення ДТП, не відповідають дійсності та спростовуються переліком наявних пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП. Так, пошкодження, які вказані в схемі місця ДТП дозволяють стверджувати, що удар відбувся у задню ліву частину з вини ОСОБА_2 , який не контролював дорожньої обстановки, не дотримувався безпечної дистанції та не був уважним під час руху автомобіля, адже пошкоджено саме задню ліву частини її автомобіля та передню праву частини транспортного засобу ОСОБА_2 . Наявність ДТП при зрівнянні двох автомобілів унеможливлює такі пошкодження.

Зазначає, що дані щодо часу вчинення ДТП, які містяться в схемі місця ДТП, не відповідають дійсності. Зокрема, зіткнення транспортних засобів відбулось 17.06.2021 року, а не 18.06.2021 р о 23 год. 50 хв., як зазначено у вказаній схемі. При цьому посилається на те, що в оскаржуваній постанові не вказано причини не направлення матеріалів на доопрацювання для виправлення допущених помилок. Також в судовому засіданні не з`ясовувалось питання виклику поліцейського, який заповнював схему місця ДТП для надання пояснень.

Зазначає, що внесення додаткових відомостей у графу «До протоколу додаються» після його підписання та надання копії примірнику є підставою для передачі матеріалів справи про адміністративне правопорушення в Державне бюро розслідувань для досудового розслідування кримінального провадження.

Наголошує на тому, що у "графі, до протоколу додається" вказано рапорт, який в подальшому не був поданий до матеріалів справи працівника поліції.

Звертає увагу на те, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського не є належним доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки ним не було зафіксовано будь-яких дій чи бездіяльності щодо порушення саме нею Правил дорожнього руху.

Вказує, що поліцейський, який складав відносно неї протокол, не роз`яснив їй права, в тому числі право на залучення захисника, чим порушив п. 11 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції № 1376 від 06.11.2015, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України.

На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про час та місце її розгляду, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду не подала.

ЇЇ захисник - адвокат Сагайдак В. В., пояснив, що ОСОБА_1 не заперечує про розгляд справи у її відсутності.

Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

За таких обставин, керуючись ст. 268 КУпАП, суд вважає, що справу можна розглянути у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Сагайдака В. В., який просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, ОСОБА_2 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вказавши, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали та доводи, викладені в апеляційній скарзі, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Враховуючи те, що ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не ставить питання щодо скасування постанови щодо закриття провадження відносно ОСОБА_2 , то в даній частині рішення суду першої інстанції не переглядається.

Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; а також з`ясувати інші підстави для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 124 КУпАП, необхідно з`ясувати, чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з постанови місцевого суду та протоколу про адміністративне правопорушення ААБ №201043 від 18 червня 2021 року, складених відносно ОСОБА_1 , остання 17 червня 2021 року близько 23 год. 50 хв. на автодорозі М12 Стрий Знам`янка 155 км., керуючи транспортним засобом марки Volkswagen Polo, номерний знак НОМЕР_1 , не була уважна, не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного інтервалу, внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом марки Audi A4, номерний знак під керуванням водія ОСОБА_2 , від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.3 (б), п. 12.1, п. 13.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Свої висновки суддя місцевого суду обгрунтував "письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 18.06.2021, які підтвердженні ним безпосередньо у судовому засіданні;

- відеоматеріалами з нагрудної камери поліцейського, які, на його думку, повністю узгоджуються із матеріалами справи та з якого вбачається процедура оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та розташування транспортних засобів після ДТП;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 18.06.2021, із яких вбачається, що вона, рухаючись у лівій смузі, при перелаштуванні у праву смугу після включення сигналу правого повороту, відчула удар у ліву частину автомобіля."

Разом з тим, враховуючи, що відеоматеріали поліцейського не відображають самої події зіткнення автомобілів, висновки місцевого судді ґрунтуються фактично лише на показаннях ОСОБА_2 , щодо якого провадження у справі закрито за відсутності події і складу вчиненого правопорушення. При цьому дані показання суперечать показанням ОСОБА_1 .

Чому саме в основу рішення суддя поклав показання ОСОБА_2 , які він визнав такими, що відповідають дійсності, і чому він вважає показання ОСОБА_1 неправдивими, в постанові не зазначено, при цьому не наведено будь-яких доказів вчиненого нею правопорушення.

Самих же показань ОСОБА_2 за відсутності будь-яких інших доказів, на думку судді апеляційного суду, недостатньо для встановлення винуватості ОСОБА_1 .

Посилання же судді на пояснення ОСОБА_1 як на доказ її винуватості є неспроможними, оскільки ОСОБА_1 жодним словом не висловилась про свою винуватість при зіткненні з автомобілем ОСОБА_2 .

Більш того, в судовому засіданні місцевого суду вона не допитувалась, а тому посилання на її пояснення в будь-якому випадку не мають доказового значення.

Інших будь-яких доказів її винуватості ні в матеріалах справи, ні в рішенні судді місцевого суду не зазначено.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що відповідно до ст. 283 КУпАП щодо змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення постанова повинна містити попри інші вимоги опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Водночас суддя місцевого суду, визнавши винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , в той же час у мотивувальній частині свого рішення встановив вину і ОСОБА_2 , щодо якого в кінцевому рахунку провадження у справі закрив за відсутністю в його діях події та складу правопорушення, що протирічить завданням Кодексу про адміністративні правопорушення, передбаченим ст. 1 КУпАП.

З урахуванням зазначеного суддя апеляційної інстанції дійшов висновку про порушення судом першої інстанції норм адміністративного права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного та об`єктивного вирішення справи, а можливості отримати будь-які інші докази, які б підтверджували висновки суду першої інстанції, вичерпані.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

В зв`язку з відсутністю у справі доказів, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного вище правопорушення, а згідно з ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 липня 2021 року про визнання ОСОБА_1 винною за ст. 124 КУпАП з накладенням на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського

апеляційного суду Г. І. Коструба