ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/495/21 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І., розглянувши 09 вересня 2021 року у м. Тернополі з участю захисника особи, притягнутої до адмінвідповідальності, ОСОБА_1 - Майки А. Б. та потерпілої ОСОБА_2 справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої в міськрайонному управлінні Держгеокадастру, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , такої, що тимчасово не працює,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі п. 7 ст. 247 КУпАП провадження закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з постановою суду 23 квітня 2019 року о 18 год. 45 хв. в м. Тернополі по вул. Протасевича, 18, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Дачія Дастер», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час перестроювання не дала дорогу автомобілю, що рухався в попутному напрямку, тобто по тій смузі, на яку мала намір перестроїтись, в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем марки «Мітсубіші Пажеро 3.8», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Останнім було завдано матеріальні збитки.

Вказаними діями, як зазначено у рішенні, ОСОБА_1 порушила вимоги п. 10.1, п. 2.3. (б) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 серпня 2021 року та ухвалити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно неї закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу даного правопорушення та визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази порушення нею п. 2.3 (б), п. 10.3 ПДР України.

Наголошує на тому, що зіткнення відбулось не під час маневру, перестроювання автомобіля DACIA DUSTER, д.н.з. НОМЕР_1 з правої смуги в ліву, а під час зупинки руху автомобіля DACIA DUSTER в зв`язку із затором у крайній лівій смузі.

Звертає увагу на те, що водій Mitsubishi Pajero д.н.з. НОМЕР_2 не дотримався безпечного інтервалу після здійснення руху по зустрічній смузі (після так званого обгону), намагаючись зайняти крайню ліву смугу, в якій стояв автомобіль DACIA DUSTER, д.н.з. НОМЕР_1 . Крім цього, посилається на порушення ОСОБА_2 вимог п. п. 2.3 (б), 10.3, 12.4 ПДР України.

Зазначає, що висновки судової автотехнічної експертизи №4/6-157/20 від 23.04.2020 та додаткової судової автотехнічної експерт №4/6-438/20 від 04.08.2020 не підтверджують вчинення нею адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Посилається на те, що, формуючи висновки додаткової судової автотехнічної експертизи №4/6-438/20 від 04.08.2020, експерт вийшов за межі автотехнічного дослідження та дав відповіді на питання транспортно-трасологічної експертизи, яка судом не призначалась.

Стверджує, що суд першої інстанції призначив дану експертизу всупереч положенням ч. 2 ст. 251 КУпАП, відповідно до якої обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Крім цього зазначає, що згідно із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя. А тому вважає, що висновок додаткової судової автотехнічної експертизи №4/6-438/20 від 04.08.2020 є недопустимим доказом по справі.

Звертає увагу суду на відмінності між даною експертизою та протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №3142277 від 23.04.2019 року. Так, відповідно до висновку експертизи вона не виконала вимоги п. 10.1 ПДР України, а у протоколі зазначено порушення нею вимог п. 2.3 (б), п. 10.3 ПДР України. При цьому посилається на практику Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України (рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02), Малофєєва проти Росії (рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04), Карелін проти Росії (рішення від 20.09.2016 року), в яких Європейський суд визнає порушенням ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод фактичні обставини справи, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, посилаючись на необхідність дотримання принципу змагальності судового процесу та неможливість перебирання на себе судом функції обвинувачення, оскільки за суворістю заходу адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, Європейський суд прирівнює вказану категорію справ до кримінального правопорушення.

Вказує, що відповідно до висновку додаткової судової технічної експертизи №4/6-438/20 від 04.08.2020 року вбачається, що водій ОСОБА_3 не мав технічної можливості при заданій швидкості руху у разі гальмування уникнути зіткнення. Наголошує на тому, що експертом досліджувався гальмівний шлях автомобіля Мітсубісі Паджеро та відстані від моменту виявлення небезпеки для руху до зіткнення. Однак в даному випадку нормативний час реакції водія ОСОБА_3 був отриманий лише зі слів ОСОБА_2 . Стверджує, що час реакції є суб`єктивним поняттям, і кожна особа має своє сприйняття часу, а тому повідомлений нормативний час реакції водія Мітсубісі Паджеро (1-2 с.) є припущенням ОСОБА_2 , що не виключає того, що час був більшим.

На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про час та місце її розгляду, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду не подала.

ЇЇ захисник - адвокат Майка А. Б. пояснив, що ОСОБА_1 не заперечує щодо розгляду справи у її відсутності.

Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

За таких обставин, керуючись ст. 268 КУпАП, суд вважає, що справу можна розглянути у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Майки А. Б., який просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, ОСОБА_2 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, вказавши, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, а свої висновки обґрунтував належними та допустимими доказами, надавши їм оцінку в сукупності та взаємозв`язку.

Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами, які досліджувались в суді першої інстанції та яким суд дав оцінку, зокрема: поясненнями ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , частково свідка ОСОБА_6 (в частині місця, часу, обставин самого ДТП), даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД№314277 від 23.04.2019 року, схемою місця ДТП від 23.04.2019 року, фотографіями з місця ДТП, ДВД-диском з відеофайлами з місця ДТП, висновком додаткової судової автотехнічної експертизи №4/6-438/20 від 04 серпня 2020 року.

Так, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_2 підтвердила надані нею в суді першої інстанції пояснення, в яких зазначила, що 23 квітня 2019 року близько 18 год. 45 хв. рухалась із швидкістю близько 60 км/год за кермом автомобіля марки «Мітсубіші Пажеро 3.8», державний номерний знак НОМЕР_2 , із одним пасажиром, який перебував на передньому пасажирському сидінні - ОСОБА_4 , лівою смугою для руху дорогою, яка має 2 смуги для руху в одному напрямку по вул. Протасевича в м. Тернополі в напрямку до «Збаразького Кільця», де у правій смузі для руху був затор, а тому т/з стояли або ж рухались із мінімальною швидкістю. В той же час ліва смуга для руху була вільною. Так, в процесі руху із правої смуги для руху несподівано для неї виїхав т/з під керуванням ОСОБА_1 , а тому, щоб уникнути зіткнення, здійснила вимушений обгін т/з під керуванням ОСОБА_1 по зустрічній смузі, в процесі чого відбулось ДТП. Мало місце контактування передньою лівою частиною т/з марки «Дачія Дастер», державний номерний знак НОМЕР_1 , із боковою правою частиною автомобіля марки «Мітсубіші Пажеро 3.8», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Винною у ДТП вважає водія ОСОБА_1 , яка, на думку ОСОБА_2 , з метою об`їхати затор, який утворився унаслідок ремонтних робіт дорожнього покриття на «Збаразькому Кільці», мала намір через подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки зробити розворот і продовжити рух у протилежному напрямку.

Показання потерпілої ОСОБА_2 апеляційний суд вважає такими, що заслуговують на увагу, оскільки вони підтверджені іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні місцевого суду, яким дана відповідна правова оцінка, з якою погоджується і суддя суду апеляційної інстанції і вважає, що наявні в матеріалах справи докази з достатньою повнотою підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

З огляду на наведене не заслуговують на увагу твердження ОСОБА_1 про те, що зіткнення відбулось не під час маневру, перестроювання автомобіля DACIA DUSTER», д.н.з. НОМЕР_1 з правої смуги в ліву, а під час зупинки руху автомобіля DACIA DUSTER» в зв`язку із затором у крайній лівій смузі.

Крім того, суд першої інстанції правомірно взяв до уваги показання свідка ОСОБА_5 , який підтвердив пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та пояснив, що 23 квітня 2019 року близько 18 год. 45 хв. рухався власним транспортним засобом у правій смузі по вул. Протасевича в м. Тернополі дорогою, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, в сторону «Збаразького Кільця».

У правій смузі для руху унаслідок дорожніх робіт на «Збаразькому Кільці» був затор, а тому т/з стояли або ж рухались із мінімальною швидкістю.

В той же час ліва смуга для руху була вільною.

В процесі руху у дзеркалі заднього виду власного т/з побачив, як із правої смуги на ліву виїжджав т/з марки «Дачія Дастер», державний номерний знак НОМЕР_1 , і одразу ж в процесі його руху відбулось ДТП.

Зокрема, автомобіль марки «Мітсубіші Пажеро», якого, мабуть, не помітила в процесі виконання маневру водій т/з «Дачія Дастер», з метою уникнути зіткнення в задню частину останнього т/з, змушена була здійснити його обгін по зустрічній смузі.

Доповнив, що зв`язався із ОСОБА_2 після ДТП, оскільки остання в соціальних мережах просила допомоги в свідків ДТП, залишивши свої контактні дані, що підтвердив перепискою із ОСОБА_2 у власному мобільному телефоні.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, також доведена і висновком додаткової судової автотехнічної експертизи №4/6-438/20 від 04 серпня 2020 року, відповідно до якого з технічної точки зору показання водія ОСОБА_1 про те, що автомобіль «Дачія Дастер» під її керуванням перебував нерухомо на лівій смузі руху в напрямку від «Гаївського перехрестя» до «Збаразького кільця», де її обгін по зустрічній смузі здійснював автомобіль «Мітсубіші Паджеро» під керуванням водія ОСОБА_2 , - суперечать механізму контактування транспортних засобів та відповідно зафіксованому на схемі місця ДТП їх розташуванню після зіткнення (див. додаток 1 до висновку експерта), а тому не можуть вважатись технічно спроможними.

З технічної точки зору показання водія ОСОБА_2 стосовно того, що рухалась автомобілем «Мітсубіші Паджеро» по лівій смузі руху в напрямку від «Гаївського перехрестя» до «Збаразького кільця» зі швидкістю близько 60 км/год, де із правої смуги несподівано для неї виїхав автомобіль «Дачія Дастер» під керуванням водія ОСОБА_1 , а тому, щоб уникнути зіткнення, здійснила вимушений обгін автомобіля «Дачія Дастер» по зустрічній смузі, в процесі чого відбулось ДТП, - не суперечать механізму контактування цих транспортних засобів та об`єктивним слідовим даним, що зафіксовані на ділянці ДТП (кінцевому розташуванню автомобілів, див. додаток 1 до висновку експерта) і можуть вважатись технічно спроможними.

В умовах цієї дорожньо-транспортної ситуації, яка склалася, при заданому експерту варіанті розвитку дорожньо-транспортної пригоди за показаннями водія ОСОБА_2 , які можуть вважатися технічно спроможними, водій автомобіля «Дачія Дастер» ОСОБА_1 повинна була діяти відповідно до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України.

В умовах цієї дорожньо-транспортної ситуації, яка склалася, при заданому експерту технічно спроможному варіанті розвитку дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля «Мітсубіші Паджеро» ОСОБА_2 повинна була діяти відповідно до вимог п.п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України.

Враховуючи фактичні обставини розвитку дорожньо-транспортної ситуації, технічна можливість у водія автомобіля «Дачія Дастер» уникнути зіткнення з автомобілем «Мітсубіші Паджеро» полягала у виконанні ним технічних вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України і для цього завад технічного характеру у його водія не було.

При заданому комплексі технічно спроможному варіанті вихідних даних водій автомобіля «Мітсубіші Паджеро» з моменту виникнення небезпеки для руху (зміна напрямку руху автомобіля «Дачія Дастер»), не мав технічної можливості як при заданій швидкості його руху 60км/год, так і при дозволеній швидкості 50км/год шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування зупинити керований ним транспортний засіб до місця зіткнення з автомобілем «Дачія Дастер» і тим самим уникнути зіткнення з останнім.

При заданому комплексі технічно спроможному варіанті вихідних даних на момент проведення експертизи невідомі причини технічного характеру, які б завадили водію автомобіля «Дачія Дастер» діяти відповідно до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, отже його дії в умовах виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди не відповідали вимогам зазначеного пункту Правил.

В даній дорожньо-транспортній ситуації невідповідність дій водія автомобіля «Дачія Дастер» вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

При заданому комплексі технічно спроможному варіанті вихідних даних невідповідностей в діях водія автомобіля «Мітсубіші Паджеро» вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які б перебували у причинному зв`язку з настанням пригоди, не вбачається.

При заданому комплексі технічно спроможному варіанті вихідних даних, якщо до зіткнення водій автомобіля «Мітсубіші Паджеро» рухався зі швидкістю 60 км/год, то його дії не відповідали технічним вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху України, однак при русі з дозволеною швидкістю і своєчасному застосуванні гальмування він не мав технічної можливості уникнути ДТП, а тому дана невідповідність не перебуває у причинному зв`язку з настанням пригоди.

При встановлених обставинах розвитку дорожньо-транспортної пригоди і заданому комплексі технічно спроможному варіанті вихідних даних невідповідність дій водія автомобіля «Дачія Дастер» вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України привела до виникнення даної ДТП, тобто причиною настання даної ДТП - зіткнення транспортних засобів, - з технічної точки зору були обставини, які пов`язані з невідповідністю дій водія зазначеним вимогам пункту Правил.

Апеляційний суд бере до уваги, що при проведенні судової автотехнічної експертизи №4/6-438/20 від 04 серпня 2020 року в розпорядження експерта були надані всі матеріали справи, в тому числі схема місця події ДТП, письмові пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В судовому засіданні суду першої інстанції експерт ОСОБА_7 пояснив, що повністю підтримує складений ним висновок при проведенні додаткової судової автотехнічної експертизи №4/6-438/20 від 04 серпня 2020 року та доповнив, що проводив судову автотехнічну експертизу в межах експертних спеціальностей, якими володіє, не виходячи за їх межі та межі поставлених судом у постанові питань, а також заданих даних.

Посилання апелянта про те, що суд першої інстанції призначив додаткову судову автотехнічну експертизу всупереч положенням ч. 2 ст. 251 КУпАП, відповідно до якої обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу, є надуманими, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

Згідно із абз. 3 п. 1.2.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріали (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.

Враховуючи те, що відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №4/6-157/20 від 23.04.2020 експертом ОСОБА_7 через відсутність всіх вихідних даних не було надано відповідей на всі питання, які ставились у постанові суду про призначення зазначеної експертизи, суд першої інстанції діяв в межах своїх повноважень, визначених ст. 273 КУпАП, та правомірно призначив додаткову судову автотехнічну експертизу.

Посилання апелянта на те, що відповідно до висновку експертизи вона не виконала вимоги п. 10.1 ПДР України, при цьому у протоколі зазначено порушення нею вимог п. 2.3 (б), п. 10.3 ПДР України, не свідчить про відсутність порушення ПДР ОСОБА_1 .

Так, висновок експерта №4/6-438/20 від 04 серпня 2020 року про порушення ОСОБА_1 п. 10.1 ПДР не тільки не суперечить обставинам справи, сформульованим у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 314277 від 23.04.19, а лише підтверджує їх, оскільки, як і інші докази у справі, був предметом дослідження при проведенні останнім судової автотехнічної експертизи.

Так, із змісту п. 10. 1 ПДР вбачається, що Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

При цьому в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 314277 від 23.04.19 зазначено, що водій автомобіля DACIA DUSTER, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 під час перестроювання не дала дорогу автомобілю, що рухався в попутному напрямку, по тій смузі, на яку мала намір перестроїтися, в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем марки Mitsubishi Pajero 3.8 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

При цьому як у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 314277 від 23.04.19, так і в рішенні місцевого суду відповідно зазначено порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.3 б), згідно якого Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну...

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, як і висновки експерта не мають наперед встановленої сили для суду, як і будь-який інший доказ у справі; суди мають оцінювати докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції дослідив здобуті у справі докази і дав ім вірну оцінку.

Таким чином, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши обставини справи, місцевий суд обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та на законних підставах визнав її винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі не наведені інші, не досліджені судом докази, які б спростували висновки, викладені в оскаржуваній постанові. Не надано таких доказів і під час апеляційного розгляду.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність її винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не вбачається.

За таких обставин постанова суду винесена з дотриманням вимог закону, на підставі наявних у справі доказів і підстав для її скасування немає.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, із закриттям провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського

апеляційного суду Г. І. Коструба