Справа № 275/579/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2021 року смт. Брусилів

Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Миколайчук П. В. , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП : не відомо,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

05.02.2021 о 14:45 год. на автомобільній дорозі Київ-Чоп, 77 км. + 200 м., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Hyuindai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 під час зміни напрямку руху, а саме перестроювання з правої смуги рухув ліву смугу руху не надала переваги в русі автомобілю «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався позаду в пор путньому напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

12.07.2021 матеріали справи за вказаним правопорушенням надійшли до Брусилівського районного суду Житомирської області з Управління патрульної поліції в Житомирській області, справа призначалась до розгляду з дотриманням строків, передбачених ст. 277 КУпАП.

ОСОБА_1 в судові засідання 16.07.2021, 19.07.2021, 30.07.2021, 12.08.2021 та 06.09.2021 не з`явилася, була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток за адресою проживання, шляхом направлення повідомлень та телефонограм за зазначеним номером телефону та шляхом оголошення на сайті суду. Причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без її участі ОСОБА_1 не надала.

Статтею 277 КУпАП встановлено строки розгляду справи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Суд враховує, що одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне вирішення справи з дотриманням вимог закону.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що розумність тривалості розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 р. «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 р. «Мороз та інші проти України» та інші).

До того ж у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України» Суд наголосив, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя насамперед покладається на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка сторони. Сторони самостійно повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на те, що ОСОБА_1 направлялись судові повістки за вказаною нею ж адресою, вона отримувала SMS-повістки та телефонограми за повідомленим номером мобільного зв`язку, тобто була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення та про розгляд справи саме Брусилівським районним судом Житомирської області, однак не вжила заходів для явки до суду, не подавала письмових пояснень, клопотань чи заяв, суд розцінює її поведінку як свідоме затягування розгляду справи з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вказане, а також строки розгляду справ зазначеної категорії, та враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд проводить розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Суддя, перевіривши адміністративний матеріал, дослідивши письмові докази, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Частиною 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.ст. 245, 246, 252, 256 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судового провадження і відправлення правосуддя, коли висновки судді не можуть базуватися на припущеннях, а всі сумніви винуватості трактуються на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність, для достовірних і безспірних висновків про скоєне на принципах забезпечення доказів провини за ст.129 Конституції України, визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не можуть мати наперед встановлену силу.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно п.п.10.1 та 10.3 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Стаття 124 КУпАП встановлює відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 084020 від 06.07.2021, постановою про закриття кримінального провадження № 0000006 від 27.02.2021, схемою місця ДТП від 05.02.2021, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 05.02.2021. Інших доказів суду не надано.

Відповідно до ч. 2, ч. 7 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Відтак, оскільки по факту ДТП від 05.02.2021 було внесено відомості до ЄРДР та в подальшому закрито кримінальне провадження, при розгляді вказаної справи точкою відліку строків притягнення до адміністративної відповідальності є 27.02.2021 як день закриття кримінального провадження № 0000006, тобто на даний час минули строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. При цьому суд констатує, що протокол про адмінправопорушення від 06.07.2021 відносно ОСОБА_1 було складено через тривалий час після закриття кримінального провадження, в зв`язку з чим суд об`єктивно не міг розглянути справу у встановлені ст. 38 КУпАП.

Згідно з вимогами п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі спливу строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.38 КУпАП вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом двомісячного строку. Тобто для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є, поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності. Тобто закриття провадження у справі за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП можливе лише за умови визначення вини особи для встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Відповідно до рішення ЄСПЛ від 25.08.1987 року «Лутц проти Німеччини», визнання вини особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, є обов`язковим навіть при закритті провадження у справі за строками давності.

Керуючись ст.ст.38, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною в скоєнні 05.02.2021 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанову може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя П. В. Миколайчук