Справа № 675/1349/21
Провадження № 3/675/635/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2021 року суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Янішевська О. С., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ізяславським РС УДМС України в Хмельницькій області 18 лютого 2015 року,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

індивідуальний ідентифікаційний код НОМЕР_2 ,

не працюючу,

на утримані двоє неповнолітніх дітей,

зареєстровану у АДРЕСА_1 , жительку АДРЕСА_2 , за ст. 184 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про адміністративні правопорушення серії ВАБ № 498515 від 12 серпня 2021 року ОСОБА_1 ставиться у вину те, що вона неналежно виконує свої батьківські обов`язки по вихованню своїх малолітніх дітей сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не створила належних умов проживання за адресою АДРЕСА_2 , чим порушила ст. 150 Сімейного кодексу України, 12 серпня 2021 року о 12 годині 10 хвилин.

Права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та положення ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені, заяв та клопотань від неї не надійшло.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала проти обставин, вказаних у протоколі. Свою вину у скоєні адміністративного правопорушення не визнала, посилаючись на те, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пояснивши при цьому суду, що вона належним чином виконує свої батьківські обов`язки.

Дослідивши матеріали справи, допитавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, суддя прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі ч. 1 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, згідно з вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Стаття 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність батьків, або осіб, які їх замінюють наступає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 498515 від 12 серпня 2021 року формулювання адміністративного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 , не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В порушення ч. 1 ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі не зазначена суть адміністративного правопорушення, тобто у яких діях чи бездіяльності виражається ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків і яких саме.

Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені свідки, які б могли підтвердити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст. ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

В ході судового розгляду суду не було доведено вину ОСОБА_1 в ухиленні від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Натомість сама ОСОБА_1 суду показала, що зважила на виявлені при обстеженні умов проживання її дітей недоліки, прийняла їх до уваги та частково ліквідувала, а решту має намір усунути найближчим часом.

Інших доказів, які б могли доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення судом не встановлено.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі, не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 184 ч. 1, 221, 247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена на протязі десяти днів з дня винесення постанови до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя: О. С. Янішевська