ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 605/344/21Головуючий у 1-й інстанції Горуц Р.О.
Провадження № 33/817/481/21 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю адвоката Демковича Ю.Й.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Демковича Ю.Й. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 26 липня 2021 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 26 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто 454 грн. судового збору.

Згідно з даною постановою, 11 липня 2021 року ОСОБА_1 близько 02 год. 24 хв. в с. Сільце Тернопільського району Тернопільської області, керував транспортним засобом марки «BMW X5», державний номерний знак « НОМЕР_1 », з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, а також в медичному закладі, відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Демкович Ю.Й. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 26.07.2021 року та винести нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що вимог закону суд першої інстанції при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не дотримався.

Зазначає, що Підгаєцький районний суд у своїй постанові не переконався в законності підстав зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 та не дав належної оцінки доказам наявним у матеріалах справи, не допитав свідків у судовому засіданні, тому вважає, що вина останнього не доведена.

Вважає, що судом наведено лише перелік доказів без їх аналізу на предмет законності та допустимості.

Посилається на те, що працівники поліції в порушення вимог Інструкції № 1452/735 не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд у відповідному медичному закладі.

Вказує, що на відеозаписі спірної події працівники УПП не з`ясували чи саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВМW Х5 д.н.з. « НОМЕР_1 », а поводили себе задля зведення особистих рахунків, які можливо базуються на особистих неприязних стосунках з ОСОБА_1 ..

Вважає, що агресивні вербальні дії ОСОБА_1 щодо працівників УПП не мають нічого спільного з притягненням останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а передбачені ст. 185 КУпАП.

Апелянт ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Демковича Ю.Й., який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №465833 від 11 липня 2021 року, відповідно до якого інспектором СРПП ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП старшим лейтенантом поліції Малик В.М. зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 11 липня 2021 року близько 02 год. 24 хв. в с.Сільце Тернопільського району Тернопільської області, транспортним засобом марки «BMW X5», державний номерний знак « НОМЕР_1 », з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, а також в медичному закладі, відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду для визнання стану алкогольного сп`яніння підтверджується відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Так, з відеозапису камер поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 , в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд проходити не буде.

З відеозапису камер поліцейських також вбачається, що працівники поліції одразу після зупинки транспортного засобу, з якого через двері водія вийшов ОСОБА_1 , повідомили останньому про причини зупинки, зокрема, що він в порушення п.2.1 а, п.2.1 б , 2.1ґ ПДР керував т/з марки «BMW X5», державний номерний знак « НОМЕР_1 » не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 в`їзд заборонено. Під час перевірки документів не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на т/з та поліс обов`язкового страхування, в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу.

Зазначена постанова підтверджує той факт, що ОСОБА_1 11 липня 2021 року близько 02 год. 24 хв. в с.Сільце Тернопільського району Тернопільської області, керував транспортним засобом марки «BMW X5», державний номерний знак « НОМЕР_1 » та спростовує твердження адвоката про те, що ОСОБА_1 не перебував за кермом вищевказаного т/з.

Окрім того, як стверджує відеозапис, ОСОБА_1 , під час спілкування з поліцейськими вказав, що поїхав під заборонений знак, однак його обурило те, що після зупинки до нього підійшли поліцейські.

Відповідно до пункту п. 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з істотним порушенням вимог ст.ст. 256 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наведеного апелянтом припущення.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що поліцейські не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд у відповідному медичному закладі, оскільки спростовуються наявними у матеріалах справи відеозаписами.

Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що працівники УПП перевищили службові повноваження та особисто знайомі з ОСОБА_1 , оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наведеного апелянтом припущення.

Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських.

Також водій ОСОБА_1 будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу чи після його оформлення не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Щодо твердження про відсутність доказів вини ОСОБА_1 , на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші, обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, а також іншими документами.

За таких обставин, суд повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи - немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Демковича Ю.Й. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 26 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя