Справа № 944/3109/21
Провадження №3/944/2048/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.08.2021 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Колтун Ю.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого ПП «Шот»,

за ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №185815 08 червня 2021 року о 15 год 50 хв. ОСОБА_2 по вулиці Маковецьких Синів, 37, у с.Ліс Яворівського району Львівської області керував автонавантажувачем марки "ТО-30" д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння тест №2262, із застосуванням приладу "Drager 6810", результат тесту 2,93 проміле, після дорожньо-транспортної пригоди вживав спиртні напої та після чого пройшов медичний огляд на стан сп`яніння, чим порушив п.2.10 Є Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 в черговий раз не з`явився, хоч про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Петрик І.Я. на адресу суду скерував клопотання про відкладення судового засідання та надав письмові пояснення де зазначає, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечує, стверджує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений працівниками поліції із істотними порушеннями, також відсутні відомості за допомогою яких, можна було би встановити пошкодження огорожі. З протоколу про адмінправопорушення вбачається, що з моменту складення працівниками поліції протоколу ДПР 18 №185815 та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів минуло 3 години та 20 хвилин, свідки під час огляду на стан алкогольного сп`яніння не залучалися.

Суд вважає, що заявлене клопотання представника позивача про відкладення судового засідання вказує на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та його представник зловживають процесуальними правами, а їхня поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою уникнути відповідальності за правопорушення, передбачене ч.4 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенства права, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис із нагрудної камери спостереження поліцейського, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.ст. 9, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Частиною 4 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 №185815, 08 червня 2021 року о 15 год 50 хв. ОСОБА_2 по вулиці Маковецьких Синів, 37, у с.Ліс Яворівського району Львівської області керував автонавантажувачем марки "ТО-30" д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння тест №2262, із застосуванням приладу "Drager 6810", результат тесту 2,93 проміле, після дорожньо-транспортної пригоди вживав спиртні напої та після чого пройшов медичний огляд на стан сп`яніння, чим порушив п.2.10 Є Правил дорожнього руху України, тобто після дорожньо-транспортної пригоди вживав спиртні напої.

Однак, згідно з акта огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів із застосуванням приладу "Drager 6810", роздруківка тест №2262, згідно якої вміст алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 становить 2,93 проміле, він пройшов огляд на стан сп`яніння о 19 год. 06 хв, отже між часом вчинення адміністративного правопорушення та часом складання протоколу та проходження огляду на стан сп`яніння існують розбіжності у часі понад три години.

Інших доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, в тому числі, які підтверджують факт вживання ним алкогольних напоїв після ДТП, матеріали справи не містять та працівниками патрульної поліції суду не надано.

Згідно з статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихст. 255 цього Кодексу.

Згідно з п.3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами), огляд проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду чітко врегулювані нормами Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", яка затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року за № 1452/735.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 зазначає, що він після ДТП випив 200 мл лікарства, однак працівниками поліції всупереч вимогам вищенаведених нормативно-правових актів не було оформлено відповідного направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 1 до Інструкції).

Відтак, докази, які б вказували на дотримання працівниками поліції процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у справі відсутні.

З огляду на викладене, суд вважає, що акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів із застосуванням приладу "Drager 6810", роздруківка тест №2262, згідно якої вміст алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 становить 2,93 проміле, є недопустимим доказом, а тому не може свідчити про вживання ОСОБА_1 алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди.

Частиною 1 ст.254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/ 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Крім цього, у своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Тобто, якщо за вчинення адміністративного правопорушення, при здоровому глузді людині, передбачена, крім іншого, така санкція, як позбавлення права керувати транспортним засобом, таке інкриміноване діяння має характер кримінального, що в свою чергу, говорить про необхідність забезпечення і дотримання процедурних гарантій, визначених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема: забезпечення права людини на захист, в тому числі: знати про можливості застосування адміністративної санкції і про факти, які ставляться йому в провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти нього.

Поряд з цим, ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Також, в рішенні від 21.07.2010 року у справі "Коробов проти України" ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обгрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Отже, у справі відсутні передбачені ст.251 КУпАП будь-які фактичні дані на основі яких можна було б встановити винність ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки судом не встановлено факту вживання ОСОБА_1 алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п 247ч. 1,283,284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.130Кодексу України про адміністративні правопорушення

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.

Суддя Ю.М.Колтун