Справа № 654/2711/21
Провадження №3/654/1729/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 р.

Суддя Голопристанського районного суду Херсонської області Третьякова І.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ст. 126 ч.5 КУпАП, -

у с т а н о в и л а :

28.07.2021р. близько 13:50 год. в с. Нова Збур`ївка по вул. Ярмаркова, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda Tact» без д.н. без посвідчення водія, тобто не маючи право керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Як вбачається з матеріалів справи, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення порушник вказав адресу свого проживання: АДРЕСА_1 . Про судове засідання порушник повідомлявся судовою повісткою, яку було направлено за вищевказаною адресою, однак поштове відправлення повернулось до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Також вважаю за необхідне, згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», взяти до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», яким наголошено, що сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім цього, суд зазначає, що у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» вказано, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Тобто ЄСПЛ наголосив на необхідності дотримання особою належної процесуальної поведінки, спрямованої на отримання інформації щодо ходу розгляду справи відносно неї.

Однак, процесуальна поведінка ОСОБА_1 не була спрямована на його безпосередню участь у розгляді справи, оскільки він не з`явився в судове засідання достовірно знаючи, що справа щодо нього перебуває на розгляді у суді.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та інформаційною довідкою з комп`ютерного обліку згідно якої вбачається, що ОСОБА_1 взагалі не отримував посвідчення водія.

Постановою від 02.07.2021р. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.5 КУпАП, а саме повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує конкретні обставини правопорушення, особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності притягувався, не працює.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника згідно ст. ст. 34-35 КУпАП судом не встановлено.

Пунктом 28 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року ( зі змінами від 19.12.2008 року) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або його взагалі не мала.

З матеріалів справи вбачається, що посвідчення водія ОСОБА_1 не отримував.

З урахуванням наведеного, вважаю, що стягнення повинно бути обрано у виді штрафу в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки його належність ОСОБА_1 матеріалами справи не підтверджується.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення у розмірі встановленому законом. Відповідно до ст. 4 ч.2 п. 5 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 24, ст. 126 ч.5, ст.284, ст. 289 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.5 КУпАП ОСОБА_1 , наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (сорок тисяч вісімсот гривень 00 коп).

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп.

Скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Херсонського апеляційного суду через Голопристанський районний суд.

Суддя І. В. Третьякова