Справа № 419/1539/21
Провадження № 3/419/835/2021
ПОСТАНОВА

22.09.2021 року суддя Новоайдарського районного суду Луганської області Іванова О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від т.в.о. начальника СРПП Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідн. НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

03.07.2021 року поліцейським з реагування патрульної поліції СПД №1 (м. Щастя складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 013749, у відношенні ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до якого, останній 03.07.2021 р. о 01 год 25 хв в м. Щастя по вул. Рєспубліканская, 23(а) керував транспортним засобом, а саме автомобілем Volkswagen Transporter реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, і різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя). В присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину не визнав та надав пояснення, що в його діях відсутні подія та склад даного адміністративного правопорушення, а тому провадження по справі підлягає закриттю, оскільки він нікуди не рухався на транспортному засобі, коли співробітники підійшли до нього та почали вимагати пред`явити документи, проте документів він з собою не мав, потім вони запропонували, якщо він напише, що вживав алкогольні напої, то автомобіль не заберуть.

Представник ОСОБА_1 адвокат Борисов В. М. надав до суду письмове клопотання у якому просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б свідчили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та були підстави для його огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Ні протокол про адміністративне правопорушення, ні додані до протоколу рапорт поліцейського, пояснення свідків та відеозапис не містять посилання на те, що ОСОБА_1 рухався на своєму автомобілі. Рапорт або свідчення інспектора патрульної поліції не можуть важатися об`єктивними доказами винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому останні не можуть бути допустимим доказом. Окрім того, на відеозапису не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Також відеозйомка проведена в спосіб та за допомогою не передбачених нормативними документами пристроями, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом. В матеріалах справи відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. У зв`язку з чим провадження у справі просив закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів,зміцнення законності.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У постанові Верховного Суду України у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року в рамках справи № 524/5536/17, адміністративне провадження № К/9901/1403/17, зроблено правовий висновок, що відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Судом встановлено, що такі відомості відсутні у протоколі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, Пунктом 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 18 грудня 2018 року № 1026, встановлено, що після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Згідно з пунктами 4, 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18 грудня 2018 року, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Судом встановлено, що відеозапис доданий до протоколу є записом здійсненим на мобільний термінал та скопійований на електронний носій, що є порушенням інструкції. Крім того, відеозапис, який наданий працівниками поліції, як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зроблений не з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, та є неналежним та недопустимим доказом.

Також суд звертає увагу на те, що у складеному протоколі відсутня інформація про те, яким технічним засобом працівниками поліції проводилося фіксування виявленого ними та вказаного у протоколі про адміністративне правопорушення факту.

Оскільки у постанові Верховного Суду України, винесеній у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року в рамках адміністративного провадження № К/9901/1403/17, зроблено правовий висновок, що відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, тому враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що із вказаних підстав поданий працівниками поліції відеозапис не може вважатись належним та допустим доказом вини ОСОБА_1 , оскільки у складеному протоколі та долучених до нього документах відсутня інформація яким технічним засобом працівниками поліції проводилося фіксування виявленого ними та вказаного у протоколі про адміністративне правопорушення факту.

Заслуговують на увагу суду доводи представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Борисова В. М. про те, що наявні у матеріалах справи письмовий рапорт поліцейського, у якому він повідомляє про факт керування ОСОБА_1 автомобілем 03.07.2021р. не є доказами у контексті положень ч.1 ст.251 КУпАП, оскільки вказана норма права не містить визначення такого доказу, як «рапорт».

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмова від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння не доведено належними та допустимими доказами.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП за браком об`єктивної сторони.

А так як під час розгляду справи судом було встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не була доведена належними та допустимими доказами, а всі сумніви щодо доведення вини відповідно до ст. 62 Конституції України трактуються на користь особи, якій висунуто обвинувачення, тому відповідно до ст. 247 КУпАП провадження у вказаній справі слід закрити.

Враховуючи обставини справи та керуючись ст. ст. 9, 247, 251, 280, 283- 287, 289 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідн. НОМЕР_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову, протягом 10 днів з дня її винесення, може бути подана апеляційна скарга до Луганського апеляційного суду шляхом її подання через Новоайдарський районний суд Луганської області.

Суддя О.М. Іванова