Справа № 742/2575/21 Головуючий у 1 інстанції Бездідько В. М.
Провадження № 33/4823/414/21
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2021 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду Короїд Ю.М., за участі в режимі відеоконференції адвоката Лабика Р.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Чернігові справу за апеляційною скаргою адвоката Лабик Р.Р. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 липня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.07.2021 року близько 09 год. 30 хв. в с. Гужівка Прилуцького району по вул. Миру водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Місубіші Аутлендер н.з. НОМЕР_1 , з вираженими ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини) від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, адвокат Лабик Р.Р. подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить скасувати постанову місцевого суду та прийняти нову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що постанова місцевого суду прийнята з порушенням чинного законодавства України. Вказує на суттєві недоліки наявного в матеріалах справи відеозапису. Вказує, що з відеозапису незрозуміло який самий поліцейський проводив огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, а також не встановлені дата і час. Вказує, що поліцейським не було запропоновано водію пройти огляд на місті. Вважає, що поліцейський не зафіксував, яким саме транспортним засобом керував ОСОБА_1 . Таким чином, вважає, що матеріали справи не містять жодних доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Вважає, що протокол та направлення на огляд водія не є доказами по справі. Зазначає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський зобов`язаний був в присутності двох свідків скласти протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Вказує, що поліцейським додано відеозапис здійснений не з портативного відео реєстратора, а з мобільного телефону, не містить дати та часу, а тому, на думку захисника є неналежним доказом.

Адвокат Лабик Р.Р. підтримав подану ним в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, просив її задовольнити з наведених у ній підстав. Наголошував на відсутності належних доказів вини ОСОБА_1 .

Заслухавши апелянта, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд першої інстанції, на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина його підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення №025157 (а.с.3), в якому зазначено про факт відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку та зафіксовані ознаки алкогольного сп`яніння. Також вина ОСОБА_1 підтверджується даними наявного у справі відеозапису, на якому зафіксовано відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місті, так і в медичному закладі, при цьому ОСОБА_1 особисто підтвердив факт керування транспортним засобом і вживання пива напередодні.

Інші доводи апелянта, зокрема і щодо відсутності на відео дати та часу не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення відмови від проходження огляду, у вчиненні якого його визнано винним.

Посилання апелянта на відсутність свідків відмови від проходження медичного огляду не відповідають вимогам чинного законодавства, а саме ч.2 ст.266 КУпАП, згідно якої огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому даними нормами законодавства не визначено здійснення відеозапису саме відео реєстратором, а не будь-яким іншим засобом відео фіксації.

На думку суду апеляційної інстанції, доданий відеозапис в повній мірі засвідчує факт відмови водія від проходження медичного огляду на стан сп`яніння і є належним та допустимим доказом.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно вимог, викладених у статтях 245, 280, 283 КУпАП, обставини правопорушення судом повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства, всебічно, повно і об`єктивно досліджені докази по справі і зроблений висновок, виходячи із сукупності всіх зібраних доказів та підтверджених в суді апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення накладене судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Лабик Р.Р. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 липня 2021 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяЮ. М. Короїд