Справа № 495/7648/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 року м. Білгород- Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі судді Шевчук Ю.В., розглянувши клопотання адвоката Абросімова Андрія Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, що надійшла від Управління Служби безпеки України в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої фахівцем з публічних закупівель 2 категорії відділення публічних закупівель Білгород-Дністровського прикордонного загону Державної прикордонної служби України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2021 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення №65/28-1325 від 10.09.20201 року, з якого вбачаться, що у приміщенні №18 адміністративної будівлі Білгород-Дністровського прикордонного загону Державної прикордонної служби України, 20.07.2021 фахівцем з публічних закупівель 2 категорії відділення публічних закупівель, працівником ОСОБА_1 було вчинено безоплатне незаконне (несанкціоноване) розповсюдження інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах в електронній формі, а саме -завантажено та відправлено листи службового характеру, які містять інформацію тендерно-фінансового характеру, з використанням електронної поштової скриньки ІНФОРМАЦІЯ_2 та електронної поштової скриньки ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушено вимоги п.13 Правил забезпечення захисту інформації в інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №373 від 29.03.2006 року та п.1 Вимог до доменних імен державних органів в українському сегменті Інтернету, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №851 від 21.10.2015 року. Відповідальність за вчинення зазначених дій передбачена ч.5 ст.212-6 КУпАП. Вказане правопорушення носить триваючий характер ( ОСОБА_1 тривало, починаючи з 10.02.2021 року, безперервно не виконувала положення Постанови Кабінету Міністрів України №851 від 21.10.2015 року).

27 вересня 2021 року на адресу суду від адвоката Абросімова А.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження по даній справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - через відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення

В судове засідання ОСОБА_1 та адвокат Абросімов А.П. не з`явились, однак надали на адресу суду заяву, згідно якої просили розглянути зазначене вище клопотання за їх відсутності, просять його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, доводи та обґрунтування клопотання сторони захисту ОСОБА_1 , суд приходить до наступних висновків.

Так, як на підставу для закриття провадження по даній справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, сторона захисту ОСОБА_1 посилається на те, що адміністративний протокол №65/28-1325 від 10.09.20201 року був складений 10.09.2021 року, натомість згідно відмітки на супровідному листі, документи, які були підставою для складання адміністративного протоколу, надійшли до Білгород-Дністровського РВ УСБУ в Одеській області 03.09.2021 року. Тобто, як вважає адвокат Абросімов А.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушенням вимог ч.2 ст.254 КУпАП, згідно з положенням якої, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Однак, суд зазначає, що зазначене вище твердження сторони захисту не відповідає дійсним обставинам справи та спростовується наявними матеріалами справи, адже з матеріалів справи вбачається, що згідно супровідного листа №12/6996 від 10.09.2021 року від 25 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України, завірені копії документів на працівника ОСОБА_1 надійшли до Білгород-Дністровського РВ УСБУ в Одеській області 10.09.2021 року за реєстраційним номером №518, в цей же день було складено протокол про адміністративне правопорушення №65/28-1325.

Посилання сторони захисту ОСОБА_1 про те, що вона не є суб`єктом інкримінованого їй адміністративного правопорушення та при її прийомі на роботу роботодавцем не було попереджено ОСОБА_1 про те, що вона не має права використовувати для службового листування поштові скриньки ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , теж не відповідають дійсності, адже відповідно до Посадової інструкції фахівця з публічних закупівель 1 категорії відділення публічних закупівель 25 прикордонного загону Розділ IV фахівець з публічних закупівель 1 категорії відділення публічних закупівель несе повну відповідальність згідно із Законом України «Про публічні закупівлі», згідно з чинним законодавством України за неякісне та несвоєчасне виконання посадових завдань та обов`язків, бездіяльність або невикористання наданих йому прав та згідно Розділу V цієї ж посадової інструкції, фахівець з публічних закупівель 1 категорії відділення публічних закупівель повинен знати нормативно-правові акти, що регламентують діяльність у сфері здійснення державних закупівель.

Доводи сторони захисту ОСОБА_1 про те, що Постанова Кабінету Міністрів України «Деякі питання використання доменних імен державними органами в українському сегменті Інтернету» №851 від 21.10.2015 року має рекомендаційний характер є надуманими та не відповідають дійсності, адже п.2 цієї Постанови передбачено: використання посадовими особами для здійснення службового листування виключно електронних поштових скриньок, розміщених на серверах, які перебувають у доменній зоні GOV.UA або .УКР.

Відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання використання доменних імен державними органами в українському сегменті Інтернету» №851 від 21.10.2015 року, рекомендовано органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання державного та комунального секторів економіки дотримуватися вимог цієї постанови.

Отже, зазначена вище Постанова має рекомендаційний характер тільки для органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання державного та комунального секторів економіки, натомість ОСОБА_1 є посадовою особою Державної прикордонної служби України.

Щодо твердження сторони захисту, що пояснення ОСОБА_1 , відібрані лейтенантом Білгород-Дністровського РВ Управління СБУ в Одеській області відібрані ОСОБА_2 не є належним та допустимим доказом, адже Закон України «Про Службу безпеки України» не передбачає права співробітникам СБУ відбирати пояснення від громадян не ґрунтується на нормах діючого законодавства, адже п.4-1 ч.1 ст.25 Закону України «Про Службу безпеки України» передбачає право співробітників СБУ складати протоколи та розглядати справи про адміністративні правопорушення, віднесені законом до компетенції Служби безпеки України, проводити особистий огляд, огляд речей, вилучення речей і документів, застосовувати інші передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Інші доводи сторони захисту ОСОБА_1 , які зазначені в клопотанні про закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП не заслуговують на увагу, оскільки є надуманими та такими, що не ґрунтуються на дійсних обставинах справи та нормах діючого законодавства.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Гурепка проти України» від 08.07.2010 року, Суд, зокрема, зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимогзаконупри застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленимизакономспособами.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Як вбачається з Рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 року №2-рп/2015 положення частини другої статті 294 Кодексу стосовно оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення необхідно розуміти так, що на підставі вказаної норми може бути оскаржена лише постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене у статті 284 цього кодексу.

Отже, оскільки дана постанова суду не є остаточним рішенням по справі про адміністративне правопорушення відповідно до ч.1 ст. 284 КУпАП, вона не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 284, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката Абросімова Андрія Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, що надійшла від Управління Служби безпеки України в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-6 Кодексу - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя