ЄУН № 336/6242/21
пр. № 3/336/2521/2021
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , прокурора Тамаркова Є.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає у АДРЕСА_1 , зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_2 , працює майстром КП «Водоканал»,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали адміністративної справи з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним щодо ОСОБА_1 за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, який складений 28.07.2021 року ОСОБА_1 , займаючи посаду майстра КП «Водоканал» у строк до 01.04.2021 року не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що про те, що йому потрібно подавати декларацію про доходи, він дізнався від співробітника підприємства лише 31.03.2021 року, адже до цього часу він декларацій не подавав. Ключ для доступу до реєстру декларацій він зміг отримати лише 01.04.2021 року та одразу ж того дня подав декларацію.

Подання ОСОБА_1 декларації за 2020 рік 01.04.2021 року підтверджено доданими до матеріалів справи документами, а саме роздруківкою дій особи при користуванні Єдиним державним реєстром декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення суд виходить з наступного.

Ст. 172-6 ч. 1 КУпАП передбачено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.

Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху(позбавлення права управління Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 року; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 року).

ЄСПЛ дійшов висновку, що стаття 6 Конвенції не може застосовуватися з точки зору «кримінального обвинувачення» до такої міри покарання як негайне позбавлення посвідчення водія (Комюніке Секретаря Європейського Суду з прав людини стосовно рішення у справі «Ескубе проти Бельгії»).

ЄСПЛ, вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб.

Отже у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів). Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

В загальній правовій практиці встановлення строку для вчинення певної дії до якоїсь дати включає цю дату у такий строк, в який особа має вчинити такі дії.

В іншій спосіб це питання Законами України не врегульовано, а НАЗК не є особою, яка уповноважена надавати роз?яснення положенням Законів України чи змінювати їх зміст шляхом прийняття відповідних роз?яснень чи інших актів. Офіційне тлумачення положень Законів України здійснює виключно Конституційний суд України.

Враховуючи, що Законом України «Про запобігання корупції» строк для подання декларації встановлений до 01 квітня року, тож дата 01 квітня також включена до періоду, в який суб?єкт декларування має обов?язок подати декларацію, оскільки іншого чинним законодавством не передбачено.

Крім того, наявними у справі документами, не підтверджено, що ОСОБА_1 , займаючи посаду майстра КП «Водоканал», є особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у розумінні ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», а отже і суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП.

Враховуючи пояснення ОСОБА_1 , які підтверджені наявними у справі документами, суд дійшов висновку, що сукупністю досліджених судом доказів не доведено того, що ОСОБА_1 є суб?єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, а також і того, що він подав декларацію несвоєчасно, тож вина у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП, не підтвердилась, що відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 п. 1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.І. Дацюк