КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 363/1494/21 Головуючий у суді І інстанції Лукач О.П.
Провадження № 33/824/3464/2021 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного судуІгнатченко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 7 червня 2021 рокуу справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працює лікарем в екстреній медичній допомозі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 476361 від 2 квітня 2021 року водій ОСОБА_1 , 31 березня 2021 року о 9:45 год. у Київській обл., Вишгородський р-н, с. Старі Петрівці по вул. Князя Святослава, 30, керуючи автомобілем «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , не урахував дорожню обстановку, не відреагував на її зміну під час зміни напрямку руху, не переконався в безпеці, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «CHEVROLET», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив пункти 2.3(б), 10.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно із статтею 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 476362 від 2 квітня 2021 року водій ОСОБА_1 , 31 березня 2021 року о 9:45 год. у Київській обл., Вишгородський р-н, с. Старі Петрівці по вул. Князя Святослава, 30, керуючи автомобілем «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , скоїв зіткнення з автомобілем «CHEVROLET», державний номерний знак НОМЕР_2 , залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Був встановлений шляхом проведення розшукових заходів. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив пункт 2.10 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно із статтею 122-4 КУпАП.

Постановою судді Вишгородського районного суду Київської областівід 7 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП і призначено йому стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн, та визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП і призначити йому стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

Відповідно до статті 36 КУпАП остаточно призначено ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 грн та стягнуто з нього судовий збір в дохід держави у розмірі 454 грн.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки він отримав її 18 червня 2021 року, та скасувати постанову, а провадження у справі закрити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно,судом неправильно надано оцінку його поясненням, відсутні докази, що він залишив місце ДТП через нехтування правилами дорожнього руху.

Представник потерпілого Смілянця А.Ю. за дорученням - Петрусєвич В.В. надав письмові пояснення на апеляційну скаргу, вважає що мотиви та підстави зазначені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими, судом в повній мірі з`ясовано обставини по справі та надано їм належну оцінку.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу і обставини викладені в ній, та просив її задовольнити, пояснення потерпілого, який підтримав обставини ДТП викладені в поясненнях до протоколу та у поясненнях на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова місцевого суду є законною, обґрунтованою, підстави для її скасування - відсутні, а апеляційна скарга такою, що не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, викладені в окремій заяві щодо поновлення строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають до з`ясування питання чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. п. 2.3(б), 2.10 ПДР України, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів, та залишення ним місця пригоди стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

- даними, викладеними в протоколах про адміністративні правопорушеннясерії ДПР18 № 476361 та серії ДПР18 № 476362 від 2 квітня 2021 року та схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, які були складені в присутності ОСОБА_1 та ним підписані без зауважень;

- поясненнями ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , які у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанцій, пояснили наступне, ОСОБА_1 вину у вчинені адміністративного правопорушення не визнав, пояснивши суду, що 31 березня, зранку, керував автомобілем «Volkswagen» у с. Старі Петрівці та рухався з правої частини на проїзній дорозі, розмітки на якій не було. Перед звуженням дороги, він вирішив перестроїтися ліворуч, увімкнув поворот і відчув «черкання». Вирішив, щовін «чиркнув» бордюр праворуч своїм автомобілем і перестроївшись продовжив рух та поїхав далі. На своємуавтомобілі виявив з лівої сторонни потертості. Заперчив місце зіткнення вказане на схемі, оскількимісце звуження дороги біля будинку за номером 24, а у схемі вказаний 30 номер, де два автомобіля не можуть рухатись одночасно. Свою вину не визнає, з місця ДТП не тікав та не переховувався.

Потерпілий ОСОБА_2 підтримав свої пояснення надані в суді першої інстанції та письмові пояснення.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення спростовуються його ж усними поясненнями та письмові пояснення, які містяться у матеріалах справи, де він зазначає що «відчув легке черкання, наче з лівої сторони, подумав, що зачепив колесом бордюр (дорога йшла на звуження)…», а також зафіксованими на зворотній стороні схеми ДТП пошкодження у автомобіля «CHEVROLET» - «передні праві двері, крило, бампер, передній правий підкрилок, передній правий ковпак та шина, декоративна накладка на передніх дверях» та фотокартки пошкоджень на автомобілі «Volkswagen». Заперечення, що місце зіткнення автомобілів, зображене на схемі ДТП біля будинку № 30 не виправдовують дій ОСОБА_1 , оскільки місце зіткнення зафіксовано на схемі ДТП за 30 метрів до будинку № 30, який зображений як сталий орієнтир.

Суд апеляційної інстанції вважає доведеним факт наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та статтею 122-4 КУпАП, оскільки при здійсненні зміни напрямку руху він не стежив за дорожньою обстановкою, перед перестроюванням та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив траєкторію (напрямок руху), не надав перевагу у русі автомобілю, який рухався в попутній смузі руху ліворуч від нього на випередження, у яку він мав намір перестроїтися перед звуженням дороги. Внаслідок таких дій водія ОСОБА_1 відбулося зіткнення автомобілів «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , та «CHEVROLET», державний номерний знак НОМЕР_2 . ОСОБА_1 залишив місце події, навіть не зважаючи на те, що він відчув «черкання» об бордюр.

Пунктом 2.3 (б) Правил дорожнього руху України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.1 Правил дорожнього руху України передбачено перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 2.10 Правил дорожнього руху України передбачено, окрім іншого, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до статті 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до пункту 11.1 Правил дорожнього руху України кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з нормами КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам у їх сукупності та ухвалив постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Висновки суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 124, 122-4 КУпАП є обґрунтованими, підтверджується дослідженими доказами та ґрунтується на вимогах закону.

Постанова судді Вишгородського районного суду Київської області від 7 червня 2021 року відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Вид адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддею призначений з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП та в межах санкції ст. ст.124, 122-4 КУпАП.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова є належним чином вмотивованою та обґрунтованою, а томускасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

На підставі викладеного такеруючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови судді Вишгородського районного суду Київської області від 7 червня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 7 червня 2021 рокущодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтями 124, 122-4 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Н.В. Ігнатченко