328/1798/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 серпня 2021 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Андрущенко О.Ю.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції № 3 поліції Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 590146 від 10.06.2021 року о 08 год. 36 хв. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , здійснив психологічне насильство в сім`ї, а саме, висловлювався грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою на адресу своєї співмешканки ОСОБА_2 ..

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, постанова суду про привід порушника не виконана, у зв`язку з відсутністю останнього за місцем мешкання.

Слід зазначити, що відповідні дані щодо місця проживання та інші засоби зв`язку порушника вносяться під час складання протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення та записуються зі слів самого порушника. Будь-яких інших контактних даних, зокрема, місце роботи, матеріали справи не містять. Правильність даних щодо адреси місця проживання підтверджено ОСОБА_1 власноручним підписом в протоколі.

Отже, саме особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, несе відповідальність за достовірність даних щодо свого місця проживання та засобів зв`язку.

Користування правами повинно здійснюватися добросовісно та переслідувати дійсну легальну мету.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.08.2018 (справа №11-237сап18) звертає увагу на те, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч.1 ст.268 КУпАП, не є абсолютним, а суддям необхідно дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В постанові від 15 травня 2019 року у справі № 0870/8014/12, адміністративне провадження № К/9901/6938/19, Верховний Суд дійшов висновку, що «сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки».

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на викладене, суд вважає про належні заходи, направлені для завчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи.

Суд, вивчивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

На обґрунтування ОСОБА_1 органом поліції надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 590146, рапорт працівника поліції про отримання від ОСОБА_2 заяви про сварку з співмешканцем, пояснення ОСОБА_2 , протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу події від ОСОБА_2 , терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_1 ..

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративне правопорушення настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Зазначена норма внесена до КУпАП відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2671-VIII.

Тобто, у ст.173-2 КУпАП сформульовано матеріальний склад правопорушення, який полягає у настанні негативних наслідків для потерпілого або ж у можливості настання таких наслідків.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Вчинення психологічного насильства є діями чи бездіяльністю умисного характеру, які спрямовані викликати у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинити емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдати шкоди психічному здоров`ю особи.

З наданих доказів, зокрема, з пояснень ОСОБА_2 та протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію слідує, що ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку з ОСОБА_2 в ході якої висловлювався нецензурною лайкою.

При цьому, будь-яких доказів на підтвердження погроз ОСОБА_1 фізичною розправою ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Саме по собі висловлювання нецензурною лайкою не свідчить про вчинення домашнього насильства, а може бути дрібним хуліганством, залежно від спрямованості умислу та приводів порушника.

Дослідивши всі наявні матеріали справи, приходжу до висновку про відсутність належних та достатніх доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 с. 173-2 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 173-2 ч. 2, 247, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Cуддя