Справа № 265/4454/21
Провадження № 3/265/1680/21
П О С Т А Н О В А

09 вересня 2021 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Мельник І.Г., розглянувши матеріали адміністративного провадження, які надійшли з відділу поліції № 1 МРУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 153017 від 10 червня 2021 року, встановлено, що 10 червня 2021 року о 00-10 годині за адресою місто Маріуполь, с. Виноградне, вулиця Центральна, будинок 298, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ Деу Ланос, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння ( сухість у роті, млява мова, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду у наркології м. Маріуполя на стан наркотичного сп`яніння ухилився шляхом відмови у присутності двох свідків.

Вказані дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан сп`яніння.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дати судових засідань, однак до суду не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи, вважаючи причини неявки особи до суду неповажною та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.130 КпАП України в редакції закону № 1231-IX від 16.02.2021, який набрав чинності 17.03.2021 року, передбачено притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 2 згаданої статті передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП.

Як вбачається з наданих матеріалів, на а.с. 5 наявні довідка за обліками Національної автоматизовано інформаційної системи Департаменту ПП МВС України, відповідно до якої встановлено, що громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності 05 квітня 2021 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік. Також в даній довідці зазначені відомості, що 02.06.2021 року відносно ОСОБА_1 складений адміністративний протокол за ч.3 ст. 130 КУпАП ( серія ДПР18 № 30338, відомості про прийняте рішення суду відсутні).

Таким чином, на підставі даної інформації, суд робить висновок, що ОСОБА_1 на час вчинення зазначеного правопорушення 10.06.2021 року - протягом року, а саме 05 квітня 2021 року вже піддавався адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП тому його дії, що стосуються відмови від проходження огляду для визначення стану сп`янніння, необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Звинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також судову практику Європейського Суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» рішення від 09.06.2011 року, «Малофєєва проти Росії» рішення від 30.05.2013 року, «Карелін проти Росії» рішення від 20.09.2016 року, як і у кримінальному провадженні, так і в адміністративній справі суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд (суддя) також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, оцінивши всі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КупАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, ч.1 ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення в діях особи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Суддя І.Г. Мельник