НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

21 жовтня 2021 року Справа № 322/936/21 (Провадження № 3/322/415/21)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду 07.10.2021 з відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, за ч.1 ст.184 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №674059 від 27.09.2021 ОСОБА_1 в порушення вимог ст.150 СК України, ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення щодо виховання підопічної ОСОБА_2 2004 року народження, що виразилося у невідвідуванні дитиною навчального закладу «Медичний коледж Запорізького державного медичного університету», який знаходиться по вул. Космічна 2 «в», в м. Запоріжжі з 01.09.2021 по 27.09.2021 без поважної причини, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

На підтвердження обставин вказаних у протоколі надано: реєстрація події в ЄО №1767 від 27.09.2021, подання служби у справах дітей Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області №01-01/100 від 24.09.2021, копія акту обстеження умов проживання від 20.09.2021, копія листа Медичного Коледжу ЗДМУ до ОСОБА_1 , від 09.09.2021 №142, копія листа Медичного Коледжу ЗДМУ до служби у справах дітей Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 20.09.2021 №157, письмове пояснення ОСОБА_1 , лист ВП №3 до Медичного Коледжу ЗДМУ, копію характеристики Медичного Коледжу ЗДМУ на ОСОБА_3 від 30.09.2021 №160, копія розпорядження голови районної державної адміністрації №115 від 26.06.2019.

ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення своєї вини у вчиненні правопорушення не визнав і пояснив суду, що він є дідусем (батьком матері дітей) і піклувальником ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батько дітей помер понад чотирьох років тому. Мати поїхала на заробітки в Польщу кілька років тому, однак будь-якої участі у вихованні дітей не приймає. Рішенням суду його доньку було позбавлено батьківських прав щодо дітей, а його визнано їх піклувальником. Ситуацію, яка склалася з його онукою ОСОБА_4 у коледжі, пояснив конфліктом, яким стався між онукою і її класним керівником на початку цього навчального року. До цього проблем у онуки у коледжі не було. Христина дуже засмучена цією ситуацєю, плакала і жалілася йому. На той час дійсно не бажала навчаться в коледжі через ці події. Він переконаний, що класний керівник, упередженно ставиться до його онуки. Особисто казала йому, що сплачувати за навчання не має потреби, оскільки ОСОБА_4 в будь-якому випадку буде відраховано з навчального закладу. Він намагався владнати конфлікт, зокрема і за допомогою начальника служби у справах дітей ОСОБА_5 . Разом вони їздили в м. Запоріжжя, спілкувалися з класним керівником Христини. Після того він одразу сплатив кошти за навчання. Онука бажає продовжувати навчатися, відпрацьовує пропуски і незадовільні оцінки.

Показання ОСОБА_1 з цілому збігаються з його письмовими поясненнями, які містяться у матеріалах справи.

Частиною першою статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, що їх замінюють обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч.3 ст.150 СК України батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч.1 ст.249 СК України опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про вчинене ОСОБА_1 правопорушення, що полягало в ухиленні від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення щодо виховання підопічної ОСОБА_2 2004 року народження, що виразилося у невідвідуванні дитиною навчального закладу «Медичний коледж Запорізького державного медичного університету».

З матеріалів справи неможливо встановити хто такою є ОСОБА_2 2004 року народження, і що ця особа є підопічною ОСОБА_1 . Можна припустити, що в протоколі особою що її складала, допущено помилку в ініціалах дитини і насправді мова йде не про ОСОБА_2 , а є про ОСОБА_3 2004 року народження. Разом з тим, як вже зазначалось ОСОБА_1 інкримінувалося саме невиконання обов`язків передбачених ст.150 СК України. Разом з тим доказів того, що ОСОБА_1 є батьком дитини матеріали справи не містять. Невиконання обов`язків передбачених ст.249 СК України ОСОБА_1 не інкримінувалося.

З огляду на вказане, суд не може самостійно редагувати викладену в протоколі фабулу адміністративного правопорушення.

Також у матеріалах справи відсутні докази (пояснення дитини, працівників служби у справах дітей, класного керівника чи то куратора дитини у коледжі), які б спростували показання ОСОБА_1 . Показання ж останнього свідчать про те, що ним не порушувались обов`язки щодо забезпечення одержання дитиною повної загальної середньої освіти.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п.39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі №463/1352/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 90264746).

Таким чином, суддя дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 283-285, 294 КУпАП, суддя

постановив:

закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов