Справа №443/1273/21
Провадження №3/443/616/21
ПОСТАНОВА

іменем України

30 серпня 2021 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли із Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за частиною 1 статті 173-2 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №586763 від 26.07.2021, ОСОБА_1 20.07.2021 біля 24 години перебуваючи в себе в дома по місцю проживання вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , в ході якого чинив моральний та психологічний тиск, що могло призвести до психічних розладів ОСОБА_2 , у зв`язку з чим його дії кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив, суду пояснив, що того вечора він мав намір вжити спиртні напої, однак це помітила його мати, якій це не сподобалось і про що вона йому сказала у підвищеному тоні. Він не кричав на матір, не погрожував їй і не ображав її нецензурними словами, своїми діями не чинив на неї психологічного тиску. Фактично взагалі не реагував на її слова, тому вона вирішила провчити його та подзвонила у поліцію.

Допитана у суді як потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що у той вечір її син хотів випити спиртні напої, що вона помітила і на що відреагувала критикою. Син не слухав її та не реагував на сказане нею, що її обурило та у зв`язку з чим вона вирішила викликати поліцію. Син з нею не сварився, не кричав на неї та не ображав її.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить такого висновку.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 173-2 КУпАП, адміністративним правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (7 грудня 2017 року № 2229-VIII) визначено, що домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

На підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, окрім самого протоколу, додано:

рапорт, у якому зафіксовано повідомлення про конфлікт з сином у АДРЕСА_1 (а.с.5);

заяву ОСОБА_2 , в якій вона просить прийняти міри до її сина ОСОБА_3 , який будучи у п`яному вигляді вчинив сімейний скандал, в ході якого голосно викрикав, чим порушив спокій (а.с.5);

пояснення ОСОБА_2 , в яких вона зазначила, що її син 20.07.2021 біля 24 год будучи у п`яному вигляді вчинив сімейний скандал, під час якого обзивав її нецензурними словами, словесно погрожував фізичною розправою, чинив моральний та психологічний тиск (а.с.6, 7).

Проаналізувавши вищевказані документи, пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості.

Надаючи оцінку зібраним уповноваженою особою доказам суд зауважує, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки допитана у судовому засіданні потерпіла, будучи повідомлена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань, передбачені статтями 384 та 385 Кримінального кодексу України, повністю їх заперечила.

Показання потерпілої узгоджуються з показаннями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і у суду відсутні підстави не надавати таким віри. Ці показання спростовують викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, а також не узгоджуються з іншими наявними у матеріалах справи доказами, які, по своїй суті, ґрунтуються на словах потерпілої. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом винуватості особи у вчиненні вказаного у ньому правопорушення.

Суд зазначає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стаття 62 Конституції України).

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення не здобуто достатніх та переконливих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, а зібрані докази не доводять його винуватість поза розумним сумнівом, а відтак суд доходить переконання, що в його діях відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі слід закрити.

Керуючись статтями 245, 247, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів