Справа №465/3209/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2021 року м.Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Романюк В.Ф., з участю прокурора Вітковської І.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи звільненим у 2019 році з посади начальника відділу державного контролю Управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області, будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2019 рік.

Відповідно до наказу Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області від 27.04.2016 №62-к ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділу державного контролю Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області.

Згідно з наказом Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області від 20.11.2019 №281-к ОСОБА_1 звільнено з займаної посади з 29.11.2019. Таким чином, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону, він є суб`єктом на якого поширюється дія Закону та є особою, яка, згідно з приміткою до статті 56 Закону, займає відповідальне та особливо відповідальне становище. Тому, згідно з абзацом п`ятнадцятим частини першої статті 1, абзацом першим частини другої статті 45 Закону, приміткою до статті 1726 КУпАП ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом правопорушення. Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Частиною першою статті 651 Закону встановлено, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку. Абзацом другим частини другої статті 45 Закону визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Частиною першою статті 45 Закону встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію, за минулий рік за формою, що

визначається Національним агентством.

Відповідно до пункту 2, підпункту 3 пункту 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.06.2016 №3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, суб`єкти декларування подають декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) у власному персональному електронному кабінеті після реєстрації в Реєстрі.

Декларація після звільнення - декларація, яка подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Відповідно до п. 21 розділу XIIІ Закону декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом, який припинив у 2019 році виконання функцій держави, зобов`язаний був подати декларацію, особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2019 рік до 01.06.2020. Декларацію за 2019 рік він подав до Реєстру лише 18.06.2020 о 14 год. 38 хв. (унікальний ідентифікатор декларації c79b0e26-49d2-4f38-8444-4abe803583ed), вибравши тип декларації «після звільнення». При перегляді послідовності дій користувача Реєстру, які вчинив ОСОБА_1 за період 01.01.2020 - 31.05.2020 встановлено, що він не заходив в «особистий кабінет» і відповідно дій з метою створення та подачі декларації не здійснював. Відповідно до відомостей Реєстру ОСОБА_1 зареєструвався у Реєстрі 26.10.2016, подав 6 декларацій, в тому числі щорічні та перед звільненням. Оскільки він не одноразово подавав декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, йому відомо послідовність дій необхідних для заповнення та подання документів до Реєстру. Таким чином, ОСОБА_1 не вжив заходів для подання декларації перед звільненням у встановлений законодавством строк. Поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 вчасно подати декларацію після звільненням не встановлено.

Листами від 19.03.2021 №47-01/15418/21, від 31.03.2021 №47- 01/18802/21, від 1 запрошувався до Національного агентства, для надання пояснень та складання протоколу про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією. Вказані листи, з метою належного інформування останнього, додатково направлялись на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка вказана ним в особистому кабінеті Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Отримання вказаних листів від 19.03.2021 та 31.03.2021 підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Окрім того 12.04.2021 та 26.04.2021 інформація про виклик ОСОБА_1 була розміщена на сайті Національного агентства.

Дата вчинення правопорушення: є день подачі ОСОБА_1 декларації після звільнення після визначеного законодавством терміну, тобто 18.06.2020.

Дата виявлення правопорушення: початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли зібрано, проаналізовано зібрані фактичні дані та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Отже датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу, а саме 29.04.2021, тобто момент з`ясування всіх необхідних даних, оскільки лише після їх отримання можливо встановити всі необхідні ознаки складу правопорушення за частиною першою статті 1726 КУпАП.

Місце вчинення правопорушення: оскільки ОСОБА_1 на момент

вчинення правопорушення був суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, у зв`язку з перебуванням на посаді начальника відділу державного контролю Управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області, то місцем правопорушення слід вважати місцезнаходження його роботи: вул. Вітовського, 18, м. Львів.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. До суду подав клопотання про закриття провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає за можливе розглядати даний матеріал у відсутності правопорушника на підставі доказів, наявних у ньому.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ

Прокурор в судовому засіданні просив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 , будучи звільненим у 2019 році з посади начальника відділу державного контролю Управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області, будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2019 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6КУпАП підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема:

-даними, що містяться в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення №47-01/70/21 від 29.04.2021 р., складеного головним спеціалістом відділу контролю за своєчасністю подання декларуй Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_3 ;

-послідовністю дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинив ОСОБА_1 ;

- наказом №281-к від 20.11.2019 року начальника Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області Баркита Є. про звільнення ОСОБА_1 .

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.172-6 КУпАП.

При обранні міри адміністративного стягнення суд враховує обставини та характер правопорушення, ступінь провини та дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено. Суд вважає, що до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід обрати стягнення у виді штрафу.

Разом з тим суд не бере до уваги доводи ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, з наступних підстав.

Статею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено поняття «правопорушення, пов`язаного з корупцією» - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. Згідно структури КУпАП, правопорушення, передбачене ст.172-6, відноситься саме до правопорушень, пов`язаних з корупцією. Тобто несвоєчасне подання декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після припинення таких повноважень є вимогою Закону, яку ОСОБА_1 порушив.

Диспозицією ч.1 ст.172-6 КУпАП форму вини не визначено та не передбачено наявність негативних наслідків вчиненого правопорушення, тобто вказане правопорушення, може бути вчинено як умисно, так і з необережності, в тому числі через незнання законодавства. Це адміністративне правопорушення є правопорушенням з формальним складом, для констатації наявності якого достатньо лише встановлення факту несвоєчасного подання декларації (порушення вимоги закону). Встановлення ж суспільнонебезпечних наслідків та з`ясування форми вини не вимагається

Крім цього, ОСОБА_1 стверджує, що зробив 50 спроб подачі декларації, однак жодного підтвердження таких дій не надано. Переписку з НАЗК з приводу зміни адреси електронної поштової скриньки ним розпочато лише 28.05.2020. А матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що у ОСОБА_1 не було фізичної можливості подати декларацію вчасно.

Також, у відповідності до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з дідуги ОСОБА_4 слід стягнути судовий збір в розмірі 454 грн.

Щодо доводів ОСОБА_1 поважності причин несвоєчасного подання декларації, у суддя зазначає наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 внесено зміни до Закону України «Про запобігання корупції» в частині строків подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, а саме: «суб`єкти декларування, які у період до 1 червня 2020 року не мали можливості подати декларацію у зв`язку з встановленням на території їх проживання карантиннообмежувальних заходів, звільняються від відповідальності за несвоєчасне подання такої декларації … у зазначений період». Однак,

ОСОБА_1 ні в ході проведення перевірки уповноваженими особами НАЗК, ні у поданому до суду клопотанні не надав доказів та не довів, що впродовж періоду з 01.01.2020 до 01.06.2020 реально не мав можливості подати декларацію вчасно. Крім цього, суд не бере до уваги зазначені у клопотанні поважні причин пропуски подачі декларації, оскільки такі не доведено належними та допустимими доказами у справі.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 свідчать не лише про те, що поважні причини несвоєчасного подання декларації у нього відсутні, а й про те, що такі спрямовані виключно на ухилення від відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.172-6,283-285,287-289 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 850,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 454 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.Ф.Романюк