Справа №573/715/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Терещенко О. І.
Номер провадження 33/816/348/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря Могиленець А.М., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 його захисника Курбатова Д. В., потерпілої ОСОБА_2 , її представника адвоката Кузнецова А.С., потерпілого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушеннязаапеляційними скаргами особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Курбатова Д. В. на постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 23 червня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено апеляційним судом ОСОБА_1 01 травня 2021 року о 17.10 год. у м. Ворожба, керуючи автомобілем «Renault Trafic»д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого здійснив ДТП, що спричинило пошкодження транспортних засобів «CHEVROLET LACETTI» д.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та «VolkswagenPolo» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 .

Діями ОСОБА_1 було порушено п. 12.4 ПДР України та скоєно правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Білопільського районного суду Сумської області від 23 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 грн.

В поданих апеляційних скаргах:

- особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначає про необхідність скасування постанови судді та постановлення нової про закриття провадження відносно нього на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, оскільки суддя не врахував того, що до протоколу про адміністративне правопорушення було внесені зміни, а це згідно Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06 листопада 2015 року, не допускається. Зазначає і про безпідставне посилання у протоколі про адміністративне правопорушення на порушення п. 13 ПДР, яке жодним доказом по справі не доведено та не зафіксовано. Крім того, вказує на помилковість висновків судді про порушення ним п. 2.3 ПДР, який взагалі в протоколі про адміністративне правопорушення йому у вину поставлений не був. Вказує на недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення, як доказу оскільки останній був складений з порушенням вимог ст. 254 - 256 КУпАП. На думку апелянта письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є переконливими, а усно суддя їх не допитала.

- захисник Курбатов Д. В. просить постанову судді відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження відносно нього за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення було незаконно внесені зміни, що суперечить Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06 листопада 2015 року. Зазначає про безпідставне посилання у протоколі про адміністративне правопорушення на порушення п. 13 ПДР, яке жодним доказом по справі не доведено та не зафіксовано. Крім того, вказує на помилковість висновків судді про порушення ним п. 2.3 ПДР, який взагалі в протоколі про адміністративне правопорушення йому у вину поставлений не був. Вказує на недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення, як доказу оскільки останній був складений з порушенням вимог ст. 254 - 256 КУпАП. На думку апелянта письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є переконливими, а усно суддя їх не допитала.Зазначає і про відсутність встановленого причинно - наслідкового зв?язку між діями ОСОБА_1 і ДТП, що настала.

Заслухавши учасників апеляційного провадження - особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Курбатова Д. В., які підтримали вимоги апеляційної скарги, потерпілу ОСОБА_2 , її представника адвоката Кузнецова А.С., та потерпілого ОСОБА_3 , які просили постанову суду залишити без зміни, а апеляційні скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи, доводи поданих апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У відповідності до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

П. 12.4. у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови районного суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення водієм ОСОБА_1 п. 12.4 ПДР, за що передбачено відповідальність ст. 124 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 173885 від 01 травня 2021 року, складеному уповноваженою на те особою у відповідності до вимог закону, з якого вбачається те, що водій ОСОБА_1 01 травня 2021 року о 17.10 год. керуючи автомобілем «RenaultTrafic» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого здійснив ДТП, що спричинило пошкодження транспортних засобів «CHEVROLET LACETTI» д. н. з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та «VolkswagenPolo» д. н. з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 ;

- письмовими поясненнями учасників ДТП ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ;

- протоколом огляду місця дорожньо - транспортної події від 01 травня 2021 року та схемою наслідків ДТП без потерпілих, відповідно до яких працівниками поліції на місцевості було зафіксовано розташування автомобілів «Renault Trafic» д. н. з. НОМЕР_1 , «CHEVROLET LACETTI» д. н. з НОМЕР_2 та «Volkswagen Polo» д. н. з. НОМЕР_3 , їх ушкодження та слідова картина.

Сумніватися у правильності висновків суду першої інстанції, щодо порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.12.4 ПДР підстав, не має.

Дослідивши вказані матеріали, в тому числі повторно дослідивши зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, допитавши в суді апеляційної інстанції самого ОСОБА_1 , який доводив відсутність факту порушення ним вимог п. 12.4 ПДР, оскільки його швидкість ніким не замірялася, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили суду апеляційної інстанції, що на повороті «VolkswagenPolo» д. н. з. НОМЕР_3 пригальмував аби здійснити маневр повороту, а автомобіль «CHEVROLET LACETTI» д. н. з НОМЕР_2 також знизив швидкість аби попередній автомобіль повернув, однак у цей час із «CHEVROLET LACETTI» зіткнувся «Renault Trafic», водій якого відразу після пригоди спочатку стверджував, що він не побачив як попереду нього пригальмував «CHEVROLET LACETTI». Крім того, допитані в апеляційному суді ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що швидкість автомобіля «RenaultTrafic» була явно вище дозволеної, оскільки після зіткнення його відкотило по інерції досить далеко.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Кузнецов А. С. акцентував увагу суду на слідах зіткнення, характері пошкоджень та кінцевих точках знаходження автомобілів, оскільки інерція руху яка була після зіткнення автомобілів свідчить про рух «Renault Trafic» із більшою швидкістю, ніж це дозволено ПДР.

Відповідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків тощо.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Таким чином, факт порушення ПДР може підтверджуватися не виключно протоколом про адміністративне правопорушення, а й іншими доказами дослідженими, як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції.

У зв?язку з чим, суд апеляційної інстанції вважає доведеним поза розумним сумнівом факт порушення водієм ОСОБА_1 п. 12.4 ПДР та вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційних скарг з приводу безпідставного взяття до уваги судом письмових пояснень свідків та надання їм переваги порівняно із допитами в суді, то з ними погодитися не можна.

Досліджуючи під час розгляду письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на предмет їх достовірності і допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки ці пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об?єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими в судах першої та апеляційної інстанціях доказами в справі, тим паче, що вони будучи викликаними до суду апеляційної інстанції з?явилися та надали показання аналогічні до їх письмових, тобто підтвердили повністю раніше зафіксовані факти і не спростували перед судом у будь-який спосіб викладені ними у письмових поясненнях обставини.

Вказана правова позиція не протирічить принципам, які застосовуються у випадках, коли свідки обвинувачення не з?являються у судове засідання і надані ними раніше показання визнаються допустимими як докази, що узагальнені та уточнені ЄСПЛ в своєму рішенні у справі «Аль-Хавайя й Тахері проти Сполученого Королівства» (Al-KhawajaandTahery v. theUnitedKingdom, заяви № 26766/05 і № 22228/06, ECHR 2011), згідно яких необхідно проводити три етапний аналіз відповідності положенням п. 1 і п. п. «d» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року того провадження, у якому показання свідка, який не був присутнім та допитаним у судовому засіданні, були визнані допустимими як доказ, оскільки у цьому конкретному випадку, на переконання апеляційного суду, мали місце достатні урівноважуючи фактори, які забезпечили належну і чітку оцінку достовірності таких доказів, та надійні процесуальні гарантії, що компенсували недоліки, з якими зіткнулася сторона захисту через допустимість неперевірених доказів, а також забезпечена загальна справедливість судового розгляду.

Зокрема, суд апеляційної інстанції викликавши та допитавши потерпілих не лише надав можливість стороні захисту у змагальній формі процесу довести обґрунтованість своїх позицій, а отримав підтвердження незмінності обставин викладених, як в письмових поясненнях так і усно повідомлених суду апеляційної інстанції.

Крім того, письмові пояснення свідків не були єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні, в тому числі і суду апеляційної інстанції, докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об?єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності.

Що стосується доводів апеляційних скарг з приводу помилковості висновків судді про порушення ОСОБА_1 п. 2.3 ПДР, то вказані доводи є слушними, а тому в цій частині постанова судді має бути змінена.

Так, п. 2.3 ПДР встановлює 8 обов?язків, які водій для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов?язаний виконати, однак без конкретизації, якого саме обов?язку не дотримався водій є неможливим застосування даного п. ПДР.

Крім того, протоколі про адміністративне правопорушення водієві ОСОБА_1 не було інкриміновано у вину порушення п. 2.3 ПДР, а тому суддя не мав права самостійно встановлювати додаткові п. ПДР, які були порушені водієм.

У зв?язку з чим,апеляційний суд вважає, що підлягає виключенню із тексту постанови судді Білопільського районного суду Сумської області від 23 червня 2021 року посилання на порушення п. 2.3 ПДР водієм ОСОБА_1 .

Доводи апеляційних скарг з приводу недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення, як доказу оскільки останній був складений з порушенням вимог ст. 254 - 256 КУпАП суд апеляційної інстанції не може прийняти до уваги, оскільки п. 2.3 ПДР було виключено, як такий, що не зазначений у протоколі, а п. 13 ПДР хоч і зазначений був однак на нього не зробив посилання суд першої інстанції, таким чином судом ОСОБА_1 було притягнуто виключно за п. 12.4 ПДР, який був як зазначений в протоколі, так і доведений достатньою сукупністю доказів по справі і порушення саме цього пункту ПДР перебуває в причинному зв?язку з подією ДТП.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційних скарг в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку знайшли своє часткове підтвердження, а тому суд апеляційноїінстанції вважає за необхідне в порядку часткового задоволення апеляційних вимог змінити постанову судді та виключити посилання суду у своєму рішення на п. 2.3 ПДР.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника- адвоката Курбатова Д. В. задовольнити частково.

Постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 23 червня 2021 року відносно ОСОБА_1 , змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови висновок суду, що діями ОСОБА_1 було порушено п.2.3 ПДР України.

В іншій частині постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 23 червня 2021 року відносно ОСОБА_1 , залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.