Справа №443/1393/21
Провадження №3/443/661/21
ПОСТАНОВА

іменем України

26 жовтня 2021 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли із Жидачівського відділення поліції Стрийський ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за частиною 1 статті 173-2 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 29.07.2021 близько 18 год 00 хв за місцем проживання вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_2 , в ході якого обзивав її нецензурною лайкою, словесно погрожував фізичною розправою, чинив моральний та психологічний тиск, що могло завдати шкоду психічному здоров`ю потерпілої, вчинивши правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на виклик суду не з`явився, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не подав.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статі 173-2 КУпАП, заперечує. Ні в протоколі, ні в доданих до нього матеріалах не вказано, чи проводилось безпосереднє обстеження потерпілої лікарем психіатром, яка саме шкода завдана психічному здоров`ю потерпілої. Викладені у протоколі порушення взагалі не відповідають диспозиції частини 1 статті 173-2 КУпАП та не розкривають всіх ознак об`єктивної сторони даного правопорушення. Докази того, що висловлювання нецензурною лайкою та погрози фізичною розправою з боку ОСОБА_1 потягли або могли потягнути за собою наслідки у виді шкоди психічному здоров`ю потерпілої, в матеріалах справи відсутні. Зібрані матеріали справи не є достатніми та беззаперечними доказами вини у вчиненні вказаного правопорушення.

Судом отримано пояснення потерпілої ОСОБА_2 , за змістом яких того дня між нею та чоловіком відбувся конфлікт, оскільки чоловік приревнував її. Під час конфлікту вони говорили один одному різні слова, однак не дуже грубі. Внаслідок дій її чоловіка у неї не виникало побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, такі дії не спричинили емеційної невпевненості чи нездатність захистити себе та не завдали шкоди її психічному здоров`ю. Вона зверталася в поліцію із заявою про припинення розгляду її заяви про домашнє насильство, однак це нічого не дало.

Суд, заслухавши пояснення захисника, потерпілої, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 173-2 КУпАП, адміністративним правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (7 грудня 2017 року № 2229-VIII) визначено, що домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №586764, згідно з яким ОСОБА_1 29.07.2021 близько 18 год 00 хв за місцем проживання вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , в ході якого обзивав її нецензурною лайкою (а.с.3);

рапортом від 29.07.2021, яким повідомлено начальника правоохоронного органу про встановлення обставин, які свідчать про вчинення ОСОБА_1 дій стосовно його дружини, які містять ознаки домашнього насильства (а.с.4);

заявою ОСОБА_2 , якою вона повідомила про вчинення стосовно неї домашнього насильства її чоловіком ОСОБА_1 (а.с.6);

поясненнями ОСОБА_2 , які відповідають обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.7).

поясненнями ОСОБА_1 по суті правопорушення, в яких він вказав, що обзивав в ході сімейного скандалу ОСОБА_2 нецензурними словами (а.с.8).

Проаналізувавши вищевказані документи, пояснення потерпілої, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми.

З показань потерпілої беззаперечно вбачається наявність конфлікту між нею та її чоловіком, який відбувся у зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення дату та час. Пояснення потерпілої щодо не завдання діями чоловіка шкоди її психічному здоров`ю суд вважає такими, що не впливають на правильну кваліфікацію дій ОСОБА_1 , оскільки диспозиція частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачає як наслідок вчинення визначених дій не тільки завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої, але і можливість (ймовірність) завдання такої шкоди.

Звернення потерпілої ОСОБА_2 в поліцію із заявою про припинення розгляду поданої нею заяви, на переконання суду, не має юридичного значення для вирішення цієї справи, оскільки не свідчить про відсутність обставин, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Інші аргументи захисника суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки такі не знайшли свого підтвердження фактичними даними та повністю спростовуються наявними у справі дослідженими судом доказами.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, тобто умисного вчинення ним діяння психологічного характеру (образи), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілій ОСОБА_2 , тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_2 , суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 173-2 КУпАП, яка доведена повністю; відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вчинення адміністративного правопорушення вперше, а тому вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 173-2 КУпАП у виді штрафу. Накладення судом на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів