Справа № 196/946/21
№ провадження 3/196/415/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області Руснак А.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Царичанським РВ 26.08.2009, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №462128 від 27 вересня 2021 року, 27 вересня 2021 року близько 15:05 години, гр. ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Планета» н/з НОМЕР_2 та на вимогу зупинитись намагався втекти та при зупинці чинив опір та не виконував законні вимоги поліцейського припинити правопорушення.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в суді, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність, відкладення розгляду справи чи будь-яких інших клопотань до суду не надіслав.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а провадження в справі підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП, з огляду на наступне.

За змістом ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, крім іншого: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.ст.254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст.251 КУпАП, викладені в протоколі обставини вчинення особою адміністративного правопорушення повинні доводитись сукупністю належних і допустимих доказів, обов`язок щодо збирання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Диспозиція ч.1 ст.122-2 КУпАП передбачає настання адмінвідповідальності за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, а ст.185 КУпАП - за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №462128 від 27.09.2021 року суддею встановлено, що гр. ОСОБА_2 керував ТЗ «Планета» н/з НОМЕР_2 та на вимогу зупинитись намагався втекти та при зупинці чинив пір та не виконував законні вимоги поліцейського припинити правопорушення.

Таким чином, вважаю, що в діях гр. ОСОБА_3 також вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП - невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до правових норм КУпАП суд не наділений повноваженнями самостійно здійснювати правову перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки це становитиме порушення її права на захист та принципу рівності сторін процесу, а здійснює розгляд справи виключно в межах встановлених поліцейським обставин адміністративного правопорушення та наданої ним правової кваліфікації вчиненого особою діяння, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.

Згідно ст. 185 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Відповідно до визначення, яке міститься в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких як: перебування працівника поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Склад адміністративного правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Проте, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 поліцейським в порушення вимог ст. 256 КУпАП в протоколі зазначається, що ОСОБА_2 вчинив злісну непокору законній вимозі працівників поліції, при цьому в чому полягали ці вимоги, в протоколі не вказується.

Крім цього, поліцейським в порушення вимог ст.255 КУпАП не зібрано доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Так, на підтвердження факту вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 462128 від 27.09.2021 року, рапорт поліцейського ВП №11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області сержанта поліції Лабунець Ю.А.

Будь-яких інших доказів (пояснення свідків, відео з нагрудних камер поліцейських) на підтвердження вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП матеріали справи не містять, а доданий рапорт поліцейського не може буди єдиним доказом факту правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 185 КУпАП, прямих, безспірних і безсумнівних доказів його вини в ході судового засідання не добуто, вини в судовому засіданні не встановлено, крім того судді не надано достатньо доказів про вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, тому провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 ч.1 п.3 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Царичанським РВ 26.08.2009, за ст. 185 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення у його діях.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: А.І. Руснак