Справа № 163/1044/21
Провадження № 3/163/652/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2021 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А.

з участю секретаря Семенюк К.М.,

представника Волинської митниці Держмитслужби Кунєвої З.Ю.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0118/20500/21 про притягнення до відповідальності за ст.472 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , закордонний паспорт НОМЕР_2 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , прямуючи 16.03.2021 року з України в Республіку Польща через митний пост "Ягодин" Волинської митниці водієм автомобіля "Івеко 70С17", номерний знак НОМЕР_3 , не задекларував за встановленою формою 4200 Польських Злотих, що за офіційним курсом НБУ становили 30141,72 гривні, знаходились у гаманці ОСОБА_1 разом із іншою задекларованою валютою і були виявлені під час митного контролю, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, хоча при складанні протоколу про порушення митних правил належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду; заяв чи клопотань щодо суті протоколу та процедури його розгляду не подав.

Його захисник на розгляд справи не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв чи клопотань по процедурі його розгляду не подав. Щодо суті протоколу подав заперечення в якому зазначив про відсутність умислу на порушення митних правил та про закриття провадження в справі.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявила, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просила накласти стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці і судовий збір.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, митною декларацією транскордонного переміщення валюти та письмовими поясненнями порушника, контрольним талоном для проходження по «червоному коридорі», актом про проведення митного огляду транспортного засобу, службовою запискою.

Судом неодноразово за клопотанням захисту відкладався розгляд справи, зокрема останній раз для можливості надання підтверджуючих документів про походження незадекларованої валюти. Проте таких відомостей суду не було подано.

Враховуючи зазначене та передбачену законом санкцію при доведеномті вини порушника, стягнення на нього слід накласти у вигляді штрафу в розмірі 100% вартості незадекларованої валюти та її конфіскації.

Під час вирішення питання про конфіскацію валюти, суд керувався рішенням Європейського Суду з прав людини від 07.05.2020 р. у справі Sadocha v. Ukraine, де визначено, що захід у вигляді конфіскації, навіть якщо він передбачає позбавлення власності, підпадає під сферу дії другого абзацу статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яким Договірним державам дозволяється здійснювати контроль за користуванням майном для забезпечення сплати податків (рішення у справі «Габріч проти Хорватії»).

Держави відповідно до міжнародного права мають обов`язок та законний інтерес вживати заходи контролю за рухом готівки через свої кордони, оскільки великі обсяги готівки можуть використовуватися для відмивання грошей, обігу наркотичних засобів, фінансування тероризму або організованої злочинності, ухилення від сплати податків або вчинення інших серйозних фінансових злочинів.

Загальна вимога про декларування, що застосовується до будь-якої особи, яка перетинає державний кордон, запобігає незаконному ввезенню та вивезенню готівки з країни, а конфіскація внаслідок недекларування готівки митним органам є частиною загальної системи регулювання, створеної для боротьби з цими злочинами.

Що стосуються сімейного і матеріального становища ОСОБА_1 , то такі обставини не дають підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності, як і для пом`якшення відповідальності, оскільки санкція ст.472МК України не передбачає альтернативи щодо виду і розміру стягнення.

З порушника відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 30141,72 (тридцять тисяч сто сорок одна грн. сімдесят дві коп.) гривень з конфіскацією у власність держави 4200 (чотири тисячі двісті) Польських Злотих.

Штраф в розмірі 30141,72 гривень підлягає стягненню на рахунок UA5003500 в Казначействі України (ЕАП) (, отримувач ГУК у Волинській області/село Вишнів, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу "адміністративні штрафи та інші санкції" 05 "Державна митна служба України", прізвище, ініціали).

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А. Шеремета