Справа № 587/1207/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2021 року суддя Сумського районного суду Сумської області Черних О.М., розглянувши матеріали які надійшли від ВП №4 (м.Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Зарічним РВ від 12.06.2001 року, РНОКПП НОМЕР_2

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

29.06.2021 року до Сумського районного суду Сумської області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивна сторона складу правопорушення - це система передбачених адміністративно-правовою нормою ознак, що характеризують зовнішню сторону проступку; протиправне діяння (бездіяльність); шкідливі наслідки діяння; причинний зв`язок між діянням (бездіяльністю) та наслідками.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 491904, 23 червня 2021 року близько 19 год. 45 хв. в с.Бездрик, по вул. Лісна, 1, Сумського району Сумської області, ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ-2108 д.н.з НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, млява мова, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння шляхом продуття газоаналізатора «Драгер Алкотестер 6810» та прослідувати до медичного закладу ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України і скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засіданні ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши адміністративні матеріали справи, вважаю, що ті фактичні дані, що містяться у протоколі від 23.06.2021 року серії ДПР18 №491904 та в матеріалах, наданих Управлінням патрульної поліції в Сумській області, не дають підстави стверджувати, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано компакт диск з відеозаписом, однак він не несе ніякої доказової інформації, оскільки на даному запису зафіксовано невстановлену особу.

З дослідженого запису вбачається, що особа правопорушника встановлена як « ОСОБА_2 », в свою чергу протокол про адміністративне правопорушення складено на « ОСОБА_1 ».

На неодноразові запити суду, ані правопорушник, а ні працівники поліції не надали жодних інших доказів, чи пояснень. Пояснень свідків також надано не було. Будь яких інших доказів суд не надано.

Слід зазначити, що суд, в силу наданих йому повноважень, не може самостійно змінювати зміст правопорушення, яке ставиться особі у провину, та кваліфікувати дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, беручи до уваги наведені недоліки протоколу, які не можуть бути усунені під час судового розгляду. Самостійно суд не може ідентифікувати особу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України", "Малофєєва проти Росії", "Карелін проти Росії" суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загальноправовому і процесуальному значеннях. Як загально-правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об`єктивне правоположення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і ЄСПЛ, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Розглядаючи матеріали відносно ОСОБА_1 не можливо прийти до висновку щодо наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в його діях. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

А тому, керуючись ст. 247 ч. 1 КУпАП, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 - закрити, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О.М. Черних