СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/6140/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Жмудь Вікторія Олексіївна, за участю захисника Говорухи М.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Святошинського УП ГУНП у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, українця, громадянина України, номер картки фізичної особи - платника податків невідомий, не працює, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 10.06.2021 о 01 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , застосував дії психологічного характеру (кричав, сварився, ображав, погрожував), чим вчинив домашнє насильство відносно дружини. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що проживав зі своєю дружиною 12 років. Сварка між ними виникла на ґрунті того, що дружина відмовлялась допомагати оплачувати навчання його доньки від першого шлюбу, крім того не пускала у квартиру, задля того щоб він міг забрати особисті речі, інструмент та велосипед, які він придбав ще до одруження. Інколи сварки виникали з приводу того, що дружина відмовлялась допомагати із магазином.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що сварки із чоловіком виникають останній рік. Чоловік має дитину від першого шлюбу, а в неї дві дитини від першого шлюбу. У той день виникла сварка, після того як чоловік вживав алкоголь, висловлювався нецензурною лайкою і почав збирати речі. У той день вона збирала свою дитину на змагання і не мала часу на те, щоб сваритись із ним, але він виражався нецензурно в її сторону. Чоловік не випускав із квартири, і наполягав на тому, що він збирає речі і щоб вона викликала автомобіль, який приїде та забере речі. Після того, вона викликала поліцію та вантажний автомобіль, який забере речі, які чоловік зібрав, але коли приїхав вказаний автомобіль, чоловік натравив на нього собаку, після чого водій поїхав. Поліцію викликала неодноразово, приїхали лише через 4 години, одночасно із каретою швидкої допомоги. Після того як приїхали поліцейські частина речей вже була зібрана, а чоловік продовжував погрожувати, вона попросила поліцію, щоб вони її захистили, але вони повідомили, що можуть лише запропонувати чоловіку покинути приміщення, надалі вони йому це і запропонували, але він відмовився. ОСОБА_1 наполягав на тому, щоб вона повернула ключі від автомобіля, однак вона їх не віддавала, бо дитину потрібно було везти на змагання у інше місто. Одночасно чоловік погрожує не лише їй, а й матері та сестрі. Вона відкрила магазин, й якому він допомагав їй, оскільки тривалий час був без роботи та почав зловживати алкоголем. Через декілька днів вона повернулась з чемпіонату до квартири. Зайшовши туди побачила, що в квартирі не вистачає речей, чоловік виніс все із квартири, документи, гроші, цінності, сейф із її особистими речами, лишились лише меблі, які були пошкоджені. Квартира належить їй на праві власності, була придбана була ще до шлюбу із ОСОБА_1 . Така ситуація викає вже не перший раз. На даний час вони з чоловіком розлучаються.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 387849 від 10.06.2021, складений стосовно ОСОБА_1 ; рапорт ДОП Святошинського УП ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції Байрамова Ф. від 10.06.2021; письмові пояснення ОСОБА_2 від 10.06.2021; довідку ДОП Святошинського УП ГУ НП у м. Києві лейтенанта поліції Байрамову Ф. від 10.06.2021, відповідно до якої ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП протягом року не притягувався, суддя дійшла такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч. 1 ст. 1732 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема, за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на подружжя.

До основних напрямів реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству відноситься, зокрема, належне розслідування фактів домашнього насильства, притягнення кривдників до передбаченої законом відповідальності та зміна їхньої поведінки (п. 4. ч. 2 ст. 5 Закону), а суд є суб`єктом, на якого покладаються функції із здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 1732 КУпАП, а саме у виді штрафу.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини, наявності обставини, що пом`якшує його відповідальність, та відсутності обставин, що обтяжують його відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу, відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП і є домірним скоєному. Накладання такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору не відноситься, відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ч. 2 ст. 1732, ст. 9, 23, 33, 401, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 1732 КУпАП, та накласти на нього адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн 00 к.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 к.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Святошинського

районного суду міста Києва В.О. Жмудь