ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/8276/21Головуючий у 1-й інстанції Дуда О.О.
Провадження № 33/817/424/21 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2021 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 травня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 грн. в дохід держави.

Згідно постанови, 03 травня 2021 року о 01 год. 47 хв. в м. Тернопіль на перехресті вул. Шептицького-Будного гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора Drager Alcotest 6820 ARHJ-0251 (повірка дійсна до 23.10.2021) на табло якого висвітило результат 1,94% промілле. ОСОБА_1 з результатом був згідний, від медичного огляду на стан сп`яніння відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 травня 2021 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що працівники поліції здійснювали відеофіксацію з перериванням в часі, чим порушили вимоги законодавства, а тому відеозапис з нагрудних камер працівників поліції є недопустимим доказом. Вважає, що матеріали справи не містять відомостей про те, на який саме технічний засіб (носій) було здійснено фото або відеозапис подій. Звертає увагу суду на те, що поліцейськими, на місці огляду, не було надано ні свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, ні сертифікату відповідності спеціального технічного засобу. Зазначає, що матеріали справи не містять відомостей про те, що поліцейський мав службові та процесуальні повноваження щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення про керування транспортними засобами у стані сп`яніння. Вважає, що застосування газоаналізатор Alcotest Drager 6820 є незаконним так як він не є спеціальним технічним засобом для виявлення ознак сп`яніння. Вказує на те, що у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння зазначено 1,94%о, а в мотивувальній частині постанови зазначено 1,47 %о. Зазначає, що працівником поліції порушено порядок огляду особи на стан сп`яніння, так як в матеріалах справи відсутнє направлення особи на огляд до найближчого закладу охорони здоров`я. Вважає, що рапорт працівника поліції не може бути належним та допустимим доказом у даній справі. ОСОБА_1 зазначає, що місцевий суд не врахував його позитивну характеристику за місцем проживання, а також те, що в нього на утриманні є малолітня дитина. Звертає увагу суду на те, що суд першої інстанції позбавив його права керування транспортними засобами в той час, коли в нього такого спеціального права немає, так як посвідчення водія не отримував.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Колодовського О.В., які просили задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Що стосується клопотання апелянта щодо поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 травня 2021 року, то він підлягає поновленню, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 участі в розгляді справи судом першої інстанції не приймав.

Відповідно до ст.285 КУпАП копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Відповідно до повідомлення про вручення копії постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що копію судового рішення ОСОБА_1 отримав 14 червня 2021 року. (а.с.13).

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 24.06.2021 року.

За таких обставин, строк на апеляційне оскарження пропущено ОСОБА_1 з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, він підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху і вчиненні адміністративного правопорушення.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушення ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, судом правильно враховані дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №200296 від 03 травня 2021 року; відеозаписом з нагрудних камер інспекторів поліції; результатом тесту технічного приладу газоаналізатора Drager Alcotest 6820 ARHJ-0251 (повірка дійсна до 23.10.2021) на табло якого висвітило результат 1,94% проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/7698 від 23.10.2020 року; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 №707120 від 03.05.2021 року, за тим фактом, що ОСОБА_1 03 травня 2021 року о 01 год. 47 хв. керував автомобілем і вчинив правопорушення, передбачені ч.1 ст.122, ч.1,2 ст.126 КУпАП.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Доводи апелянта про недопустимість наявного у справі відеозапису через те, що він має перерви, є безпідставним, оскільки наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано лише ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколах суті правопорушення. Відсутність у долучених до матеріалів справи відеозаписах відомостей про інші події, які не стосуються суті вчиненого правопорушення і складеного відносно ОСОБА_1 протоколу, не спростовує висновків суду про доведеність факту вчинення ним правопорушення.

Твердження ОСОБА_1 , що матеріали справи не містять відомостей про технічний засіб (носій) було здійснено фото або відеозапис подій є надуманими, так як згідно матеріалів справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №200296 від 03 травня 2021 року вищевказані відомості в ньому містяться, а саме вказано, що до протоколу додаються відео з.н.б.к. НОМЕР_2 .

Що ж стосується посилання в апеляційній скарзі про те, що поліцейськими, на місці огляду, не було надано для ознайомлення свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та сертифікат відповідності спеціального технічного засобу, то вони не підтверджені матеріалами справи. Крім того, відповідно до п.5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський лише на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, зобов`язаний надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З матеріалів слідує, що ОСОБА_1 під час проходження огляду на стан сп`яніння на місці події не вимагав ознайомити його зі свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки чи сертифікатом відповідності спеціального технічного засобу. В апеляційній скарзі він також не стверджує, що звертався до працівника поліції з такою вимогою, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині безпідставні.

Також, згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/7698, яке наявне у матеріалах справи (а.с.5), вбачається, що газоаналізатор Alcotest 6820 ARНJ № 0251 відповідає вимогам Методики повірки МПУ 066/05-2013, яке чинне до 23 жовтня 2021 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять відомостей, що поліцейський мав службові та процесуальні повноваження щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення про керування транспортними засобами у стані сп`яніння є безпідставними і не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин, оскільки жодним нормативно-правовим актом не передбачено долучення таких доказів до матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Відомостей про те, що працівник поліції, який проводив огляд на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 не був уповноваженим на такі дії в апеляційній скарзі не наведено і відповідних доказів до неї не додано.

Згідно ст. 255 КУпАП працівник поліції уповноважений складати протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до переліку технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6810», «Alcotest 6820», «Alcotest7410 Plus com», «Алконт 01», який у подальшому був розширений.

Усі види вказаних газоаналізаторів зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529.

Виходячи з вищенаведеного, доводи апелянта про те, що його огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений поліцейськими з порушеннями вимог Інструкції, а саме, що застосування газоаналізатор Alcotest Drager 6820 є незаконним так як він не є спеціальним технічним засобом для виявлення ознак сп`яніння є необгрунтованими.

Доводи щодо відсутності в матеріалах справи направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння не є підставою для скасування оскарженої постанови, оскільки ОСОБА_1 погодився з результатами проведеного працівником поліції огляду і відмовився від огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, а тому не було підстав для направлення його в цей заклад.

Твердження апелянта про не врахування судом при накладенні стягнення його позитивну характеристику за місцем проживання, а також те, що в нього на утриманні є малолітня дитина не заслуговують на увагу, оскільки санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Окрім цього, як вбачається із оскаржуваної постанови, судом першої інстанції при накладені стягнення враховано характер вчиненого правопорушення, те, що ОСОБА_1 умисно вчинив грубе порушення Правил дорожнього руху України, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, особу порушника, відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Що стосується доводів ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння зазначено 1,94%о, а в мотивувальній частині постанови зазначено 1,47 %о, то апеляційний суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу.

Так з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 03 травня 2021 року о 01 год. 47 хв. в м. Тернопіль на перехресті вул. Шептицького-Будного гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора Drager Alcotest 6820 ARHJ-0251 (повірка дійсна до 23.10.2021) на табло якого висвітило результат 1,94% промілле. ОСОБА_1 з результатом був згідний, від медичного огляду на стан сп`яніння відмовився.

Разом з тим, у судовому рішенні у мотивувальній частині суддя допустив описку зазначивши, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення доведена результатом тесту технічного приладу газоаналізатора Drager Alcotest 6820 ARHJ-0251 (повірка дійсна до 23.10.2021) на табло якого висвітило результат 1,47% проміле.

Враховуючи те, що апелянт не заперечував щодо керування ним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а також те, що наявні матеріали справи доводять факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції в судовому рішенні допущено описку, яка не змінює суті вчиненого правопорушення. Тому зазначена описка не є підставою для скасування постанови.

Посилання ОСОБА_1 на те, що рапорт працівника поліції не є доказом в справі, також не спростовують факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки підтверджуються сукупністю інших доказів, які були досліджені судом першої інстанції в ході судового розгляду та отримали належну оцінку.

Доводи захисника в ході апеляційного розгляду, що ОСОБА_1 двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за одне і те ж правопорушення апеляційний суд оцінює вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються наданими стороною захисту і наявними у справі матеріалами.

Так, з наданої захисником копії постанови Тернопільського міськрайонного суду від 18 травня 2021 року у справі №607/8425/21 слідує, що ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за тим фактом, що він 03 травня 2021 року керував автомобілем о 03 год. 51 хв. в м.Тернопіль по вул.Будного,8 і відмовився пройти у встановленому порядку огляд на стан сп`яніння.

Натомість, оскарженою постановою в цій справі на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за інше правопорушення, яке вчинено в інший час та в іншому місці, а саме, що 03 травня 2021 року ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом о 01 год. 47 хв. в м. Тернопіль на перехресті вул. Шептицького-Будного.

Доводи захисника, що після встановлення стану сп`яніння працівником поліції не було вжито належних заходів по відстороненню ОСОБА_1 від керування автомобілем можуть свідчити про неналежне виконання обов`язків поліції по запобіганню правопорушенням, але жодних чином не звільняють особу від обов`язку дотримуватися Правил дорожнього руху, в тому числі не керувати автомобілем у стані сп`яніння і проходити відповідний огляд на вимогу працівника поліції.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Що стосується посилань апелянта на те, що суд першої інстанції позбавив його права керування транспортними засобами в той час, коли в нього такого спеціального права немає, так як посвідчення водія не отримував, то вони є обґрунтовані.

Так, згідно довідки УПП в Тернопільській області ДПП від 05 травня 2021 року, яка наявна в матеріалах справи (а.с.8), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - посвідчення водія не отримував.

Оскільки ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, накладення на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на один рік, є безпідставним.

Як вбачається зі змісту мотивувальної частини оскарженої постанови суд першої інстанції вказав цю обставину і прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для накладення додаткового стягнення, однак в резолютивній частині допустив суперечність і помилково наклав на ОСОБА_1 додаткове стягнення.

З урахуванням викладеного, наявні законні підстави для зміни постанови суду першої інстанції в частині накладеного додаткового стягнення.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 травня 2021 року - змінити в частині накладення стягнення та виключити з її резолютивної частини вказівку про накладення на ОСОБА_1 додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В решті цю постанову судді залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя