Справа № 464/856/21 Головуючий у 1 інстанції: Борачок М.В.
Провадження № 33/811/511/21 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 04 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454(чотириста п`ятдесят чотири) грн судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 27 січня 2021 року о 23 год 30 хв. по вул.Луганська, 10 у м.Львові, керував транспортним засобом марки «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, зіниці очей не реагують на світло, неприродня блідість), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з даною постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Сихівського районного суду м. Львова від 04 березня 2021 року, скасувати зазначену постанову та закрити провадження у цій справі.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що 27.01.2021 року здійснював керування транспортним засобом марки «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_1 , однак був повністю тверезим, ні алкоголю, ні тим більше наркотиків не вживав.

Апелянт зазначає, що його без жодних законних підстав зупинив патруль поліції, на прохання пояснити підставу зупинки працівники поліції повідомити таку не змогли, а вказана вимога їх розізлила, через що, на думку апелянта, вони почали шукати формального приводу для притягнення його до відповідальності, та почали звинувачувати його в тому, що в нього нібито присутні ознаки наркотичного сп`яніння, сказали проїхати з ними в лабораторію і здати кров для аналізу. Поведінка патрульних насторожила апелянта, які, на його думку вели себе агресивно та безпідставно звинувачували його в тому, що він приймав наркотики, а тому він відмовився від будь-яких медичних обстежень.

Звертає увагу, що після складання протоколу по даній справі працівники поліції обшукали його та його автомобіль.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 покликається на те, що він не був належно повідомленим про дату та час розгляду справи, оскільки особисто жодного повідомлення на пошті не отримував, а тому і не знав про жодне судове засідання по даній справі, як і не знав про прийняту відносно нього постанову, яку отримав поштою лише 25.03.2021 року, відтак, на думку апелянта, строк на поданням апеляційної скарги пропущений ним з поважних причин.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції за вказаною у апеляційній скарзі адресою, однак в судові засідання, призначені на 27.04.2021, 12.05.2021, 21.05.2021, 11.06.2021, 06.07.2021, 21.07.2021, 25.08.2021, 28.09.2021, 20.10.2021 не прибув, клопотань про відкладення розгляду справи, розгляд справи у його відсутності суду апеляційної інстанції не подавав, про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомляв.

Крім того, на офіційному сайті Львівського апеляційного суду було завчасно оприлюднено повідомлення про виклик в судове засідання ОСОБА_1 для розгляду поданої ним апеляційної скарги на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 04 березня 2021 року, яке було призначене на 10.00 год 20.10.2021.

Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка правопорушника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про час та місце апеляційного розгляду і відсутності даних про поважність причин неявки у судове засідання, апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .

Так, практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, перевіривши наявні матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина перша ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 27.01.2021 року серії ДПР18 №196799, який був складений в присутності ОСОБА_1 (а.с.1); відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції (а.с.2); поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 27.01.2021, які долучені до матеріалів справи, згідно яких останні засвідчили, що були присутні при тому, як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому Законом порядку (а.с.3,4); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3718936 від 28.01.2021 (а.с.6), яким суд дав належну оцінку.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №196799 (а.с.1), ОСОБА_1 27 січня 2021 року о 23 год 30 хв. по вул.Луганська, 10 у м.Львові, керував транспортним засобом марки «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, зіниці очей не реагують на світло, неприродня блідість), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, факт відмови ОСОБА_1 зафіксований свідками у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №196799 (а.с.1) та в письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови особи, що притягається до адміністративної відповідальності від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (а.с.3,4), даними відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції, досліджених при розгляді справи, які містять фіксацію обставин події, з яких вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу інспектора пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився.

Крім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом стверджується наявною у матеріалах справи копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3718936 від 28.01.2021 (а.с.6), з якої вбачається, що 27.01.2021 року о 23 год. 30 хв. по вул.Луганська, 10 у м.Львові, ОСОБА_1 керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП.

Вказані докази, якими стверджується факт керування транспортним засобом та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, є логічними, послідовними, та такими, що взаємоузгоджуються між собою, а тому в апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в їх достовірності та допустимості.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №196799 (а.с.1) складений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства і вони є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджують подію і обставини правопорушення. Крім цього, дані зазначеного протоколу узгоджуються з іншими доказами у справі. Отже, такий є належним та допустимим доказом у справі, який суд обґрунтовано поклав в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та враховує також і те, що правопорушник їх не оскаржував та жодних заперечень щодо правомірності таких не висловлював.

На переконання апеляційного суду, фактичні обставини справи суддею першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Сихівського районного суду м. Львова від 04 березня 2021 року.

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 04 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк