Номер провадження: 33/813/1011/21
Номер справи місцевого суду: 519/423/21
Головуючий у першій інстанції Барановська З.І.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., за участі секретаря судового засідання Пойзнер В.Є., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Южного міськсуду Одеської обл. від 01.07.2021, відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ФОПом «Пилипко», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 454,40 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 18.03.2021 о 03:05 год. в м. Южне Одеської області по вул. Хіміків, 15/1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ауді, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини роту та від проходження медичного огляду у медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що вважає оскаржувану постанову незаконною а необґрунтованою з огляду на наступне:

- відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №073046 від 18.03.2021 ОСОБА_1 відмовився в установленому порядку від медичного огляду з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, проте зазначене не відповідає дійсності;

- в матеріалах справи відсутні відео-записи з нагрудних камер працівників патрульної поліції на яких зафіксовано інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, більш того при зверненні до УПП про витребування зазначених відео-записів, останніми було повідомлено, що зі спливом часу немає можливості надати їх;

- в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, натомість він дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння, проте знаходився у припаркованому автомобілі, який був заглушений, більш того, на вимогу співробітників поліції переставити машину, у зв`язку із тим, що він припаркувався в забороненому місці, він відмовився так, як перебував у нетверезому стані;

- поза увагою суду залишились пояснення свідка ОСОБА_2 наданих в судовому засіданні, відповідно до яких йому зателефонували та він разом із ОСОБА_3 приїхали до відділку поліції, де побачили ОСОБА_1 , медичний огляд у встановленому законом порядку останньому не пропонували та він не бачив самого правопорушення викладеного у проколі;

- судом не враховано те, що свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні надав неправдиві свідчення, відповідно до яких він був поряд з місцем вчинення правопорушення на службовій машині охорони та він бачив, як ОСОБА_1 пропонувався пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте такі покази спростовуються наданими в судовому засіданні поясненнями свідка ОСОБА_2 ;

- судом не взято до уваги п. 6 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» відповідно до якого огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків при цьому, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви, натомість свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є працівниками охоронного агентства, яке співпрацює з органами поліції.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю події та складу в його діях адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вимогами ст. 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, зазначені вимоги закону судом 1-ої інстанції не дотримані в повному обсязі, та без повного дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Водночас ч. 6 зазначеної норми передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №073046 від 18.03.2021, 18.03.2021 о 03:05 год. в м. Южне Одеської області по вул. Хіміков , 15/1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ауді д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини роту, від проходження медичного огляду у медичному закладі в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Однією з головних умов для огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння є не лише наявність достатність підстав вважати, що особа перебуває у стані cп`яніння згідно з ознаками такого стану, а й та обставина, що особа у такому стані керував транспортним засобом.

Тобто, відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути в нерозривному зв`язку з керуванням цією особою транспортним засобом в такому стані.

Разом із тим, судом 1-ої інстанції, всупереч положень ст. 280 КУпАП не було достеменно з`ясовано чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом.

Так, свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд 1-ої інстанції мотивував:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №073046 від 18.03.2021 (а.с. 1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 18.03.2021 (а.с. 3, 4), відповідно до яких останні були свідками того, як ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі та за допомогою «Драгер».

- показаннями свідка ОСОБА_3 допитаного в суді 1-ої інстанції про те, що 18.03.2021 він знаходився на охороні кафе «Уют», розташованому в м. Южне Одеської області, по вул. Хіміків, 15/1 та близько 03 год. він побачив, що транспортний засіб Ауді, державний номер НОМЕР_1 , порушив правила дорожнього руху, не виконавши вимоги заборонного знаку. Одразу за ним під`їхала поліцейська машина, та поліцейські запросили його та іншого охоронця ОСОБА_2 підійти до зазначеного автомобіля. Біля зазначеного автомобіля знаходився водій ОСОБА_1 , який був з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини роту. Поводив себе агресивно, та ОСОБА_1 був доставлений до відділку поліції. Від проходження медичного огляду у медичному закладі в установленому законом порядку ОСОБА_1 двічі відмовився у його присутності спочатку на місці правопорушення та пізніше в управлінні поліції.

Водночас, допитаний в суді 1-ої інстанції свідок ОСОБА_2 пояснив, що 18.03.2021 він знаходився на черговій зміні в службі охорони. Близько 03 год. йому зателефонували працівники поліції, запросили в якості понятого. Він та ОСОБА_3 прибули до відділку поліції, де побачили ОСОБА_1 , який був одягнений в кайданки. Медичний огляд у медичному закладі в установленому законом порядку ОСОБА_1 не пропонувався, він підписав свої письмові пояснення неуважно, так як був втомлений.

Апеляційний суд зазначає, що вказані вище докази, як окремо, так і в сукупності, не містять у собі достатніх даних для висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Більш того, відповідно до ст. 251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, для повного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, проте до матеріалах справи не долучені відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції та згідно із листом СПД №2 ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області зазначені відеозаписи відсутні оскільки строк їх зберігання становить 30 діб.

Водночас, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є беззаперечним доказом на доведення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Оцінюючи показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 допитаних судом 1-ої інстанції апеляційний суд вважає, що вони є суперечливими, та віддає перевагу поясненням свідка ОСОБА_2 , який не підтвердив факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом тавідмову останнього в проходженні огляду на стан сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що непрофесійні дії працівників патрульної поліції призвели до того, що факт можливого керування транспортним засобом та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, в порушення ст. 266 КУпАП, не задокументований у встановленому порядку, та не підтверджується належними доказами.

Таким чином, матеріали справи не містять беззаперечних доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, у зв`язку з чим відсутні докази на спростування тверджень ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена допустимими та достовірними доказами. При цьому, вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення та відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, якою передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 268, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Южного міськсуду Одеської області від 01.07.2021 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку із відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца