Провадження № 3/752/9381/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2021 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Первушина О.С., розглянувши матеріали, що надійшли від Голосіївського УП ГУ НП у місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянкиУкраїни, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №335393 від 11.07.2021 року, ОСОБА_1 11.07.2021 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру відносно матері - ОСОБА_2 , а саме - ображала, тобто вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала, зазначила, що вона не вчиняла домашнього насильства психологічного характеру відносно матері та не ображала.

Захисник ОСОБА_3 - адвокат Кідрук М.М. звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у даній справі, посилаючись на те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, оскільки до матеріалів справи не долучено жодних доказів, які б стверджували обставини, викладені у протоколі.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні не ствердила осбставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначила, що вона такого не пам`ятає.

Заслухавши особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, захисника, потерпілу, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступних висновків.

Згідно частини першої статті 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність особи передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно з ст. 251 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного доказу, який би свідчив про те, що ОСОБА_3 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно матері, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Самі по собі письмові пояснення ОСОБА_2 від 11.07.2021 року не можуть стверджувати обставини, викладені у протоколі, оскільки остання вказані пояснення в судовому засіданні не ствердила.

Тобто в матеріалах справи відсутні будь-які фактичні дані: покази свідків, технічних приладів та засобів фото- і відео спостереження, інші документи, які б вказували на те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч. 1 Кодексу України про адмінстративні правопорушення.

Частиною третьою статті 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

На підставі викладеного, оскільки суд не наділений повноваженнями відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це призведе до порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом), суд надходить до висновку про необхідність у відповідності до вимог ст. 247 ч. 1 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закриття провадження у даній справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 ч. 1 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 - закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.С.Первушина