ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1419/21 Справа № 213/1224/21 Суддя у 1-й інстанції - Алексєєв О. В. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 липня 2021 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює машиністом бульдозера ВАТ "ПГЗК", мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,,

у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

За цією постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 03 квітня 2021 року о 21 годині 17 хвилин біля електроопори 1/26 автошляху Р74 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області керував транспортним засобом ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.5 Правил Дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що поліцейськими не роз`яснені йому наслідки, які можуть настати, як у випадку проходження так і у випадку відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Зазначає, що в матеріалах справи не має законних підстав для зупинки транспортного засобу.

Звертає увагу на те, що не відмовлявся від проходження медичного огляду для встановлення стану сп`яніння, про що неодноразово зазначав на камеру, а свідок ОСОБА_3 зазначав, що не вбачає у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а також вказує, що останній не відмовлявся від проходження медичного огляду.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представник - адвокат Сторчеус Г.М. в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, тому вважаю необхідним розглянути справу за відсутності осіб, що відповідає і узгоджується з вимогами частини шостої статті 294 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги співставивши їх із викладеними доводами, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суддя зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №116767 від 03.04.2021 року, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КупАП, де викладені фактичні обставини вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , згідно яких водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.04.2021 року, згідно якого огляд не проводився;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, де зафіксовано як ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Сукупність вищевказаних доказів та пояснення свідків, засвідчують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду встановленого законом, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема свідків, а також показами технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Письмові докази, наявні в матеріалах адміністративного провадження, в повній мірі дозволяють встановити обставини, які мають значення для розгляду даної справи щодо ОСОБА_1 , а переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які наведено у письмових доказах, не встановлено. Письмові пояснення свідків узгоджуються з відеозаписом з боді-камери працівників поліції, а тому сумнівів в їх достовірності не виникає.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі в поясненнях свідків, де вони засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не вбачається.

Ствердження в апеляції ОСОБА_1 , що він не відмовлявся від проходження медичного огляду для встановлення стану сп`яніння, про що неодноразово зазначав на камеру, а свідок ОСОБА_3 зазначав, що не вбачає у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а також вказує, що останній не відмовлявся від проходження медичного огляду є безпідставними, оскільки спростовується протоколом про адміністративне правопорушення, який ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_3 особисто підписали та відеозаписом до нього, в якому чітко видно, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження медичного огляду для встановлення стану сп`яніння та зазначає, що в нього немає часу, а свідок ОСОБА_3 при цьому присутній та ним особисто підписні пояснення про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану сп`яніння, що є об`єктивною стороною скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

Щодо доводів апеляції про те, що поліцейськими не роз`яснені ОСОБА_1 наслідки, які можуть настати, як у випадку проходження так і у випадку відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, то вони спростовуються відеозаписом, де працівник поліції роз`яснює останньому його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України. Крім того, шаблон протоколу про адміністративне правопорушення, який затверджений наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (зі змінами та доповненнями) містить графу про те, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст.268 КупАП, протокол підписаний ОСОБА_1 особисто, ніяких заперечень ним не зазначено щодо не роз`яснення йому його прав та обов`язків.

Ствердження в апеляції ОСОБА_1 , що в матеріалах справи не має законних підстав для зупинки транспортного засобу є хибним, оскільки згідно відеозапису працівниками поліції було повідомлено про причину зупинки транспортного засобу, а саме про те, що надійшла інформація, що з автомобілю ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 розповсюджують наркотичні засоби, що передбачено п.3 ч.1 ст.35 ЗУ "Про Національну Поліцію".

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмова особи, яке керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким, чином, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови судді і закриття провадження по справі з мотивів наведених в апеляції апеляційний суд не вбачає, а тому вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко