Дата документу 08.09.2021
Справа № 334/4512/21
Провадження № 3/334/1833/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Фетісов М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює слюсарем КП «Водоканал», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 270923 від 19.06.2021, ОСОБА_1 19.06.2021 о 01.50 годині в м. Запоріжжі, навпроти будинку №11 по вул. Бородінська, АЗС «Bill Oil», керував мопедом Honda, рама № НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку з використанням технічного приладу Drager Alcotest 6810, тест №2064. Від керування транспортним засобом відсторонений. Транспортний засіб припарковано без порушень ПДР України. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а) ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав. Пояснив, що після опівночі 19.06.2021 його товариш ОСОБА_2 попросив його з`їздити до магазину «Сільпо», що розташований по вул. Бородінська в м. Запоріжжі. Він погодився, але за кермо не сів. По дорозі (десь в районі вул. Дубова) закінчився бензин. ОСОБА_3 пішов у магазин, а він пішки покотив мопед на АЗС, щоб заправити його. Йшов дощ. Під`їхали поліцейські. Під час спілкування почули запах алкоголю та пред`явили вимогу щодо проходження огляду на стан сп`яніння. Він продув алкотестер, який показав позитивний результат. Огляд на стан сп`яніння проводився у присутності тільки поліцейський, жодного свідка запрошено не було. З результатом він не погодився, та вважає, що його могли підмінити, оскільки він відвертався від поліцейських. Не дивлячись на те, що він не погодився з результатом алкотестеру, поліцейським не було йому запропоновано проходження огляду в медичному закладі. Транспортним засобом не керував. Від вул. Дубова до магазину «Сільпо» відстань приблизно 500-600 метрів. Вони разом з ОСОБА_3 пішки дійшли до АЗС, після чого ОСОБА_3 пішов до «Сільпо». За кермо не сідав, оскільки до цього вживав алкогольні напої. При огляді на стан сп`яніння ніхто не був присутній. Мопед віддали їм. Він зателефонував ОСОБА_4 , щоб той приніс документи на мопед. При ньому був техталон. Поліцейські поїхали за ОСОБА_5 після чого повернулися з документами. Під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу, ОСОБА_3 не був присутнім. Штраф заплатила мама.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що 18 або 19.06.2021 близько опівночі він попросив ОСОБА_7 з`їздити до магазину «Сільпо». ОСОБА_7 повідомив, що вживав напередодні алкогольні напої, тому за кермо сів сам ОСОБА_8 . По дорозі закінчився бензин. Вони докотили мопед до АЗС. Він пішов у магазин «Сільпо», поки Мірошниченко заправляв мопед. Зателефонував ОСОБА_9 і сказав, що треба принести документи на мопед. До магазину під`їхали поліцейські. З ними він з`їздив за документами Мірошниченка в с. Володимирівське та повернувся на АЗС. Огляд ОСОБА_7 проводили без його участі, але при ньому складали протокол. Поліцейські інших осіб для складання протоколу не запрошували. Під час складання протоколу, ОСОБА_7 не погодився з результатами огляду на стан сп`яніння, але поліцейськими йому не було запропоновано пройти огляд у медичному закладі.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що 19.06.2021 патрулював разом з поліцейським ОСОБА_11 та побачили, як по вулиці на мопеді рухався чоловік без шолому та номерних знаків. Вони подали спецсигнал, щоб чоловік зупинився, але той заїхав на АЗС «Bill Oil». Вони підійшли до нього, під час розмови було встановлено, що мопедом керував ОСОБА_7 , який напередодні живав алкогольні напої та перебуває у стані сп`яніння. Йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній не заперечував, пояснив, що не керував мопедом. Викликали інший наряд, який з ОСОБА_3 поїхали у с. Володимирівське за документами на мопед. Чи заперечував ОСОБА_7 проти результату огляду на стан сп`яніння, він не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що 19..06.2021 о 01.50 годині під час несення служби на перехресті вул. Професора Толока та вул. Бородінська в м. Запоріжжі, патрулем був помічений водій на мопеді без номерного знаку. Вирішили зупинити його. Водій рухався на мопеді сам. Звернув на АЗС «Bill Oil». Подали йому вимогу про зупинку світовими сигналами патрульного автомобіля. Реєстратор був увімкнений. На ОСОБА_7 було складено постанову за ст. 126 КУпАП. ОСОБА_7 зв`язався по телефону зі своїм товаришем, щоб той підвіз документи. Викликали другий екіпаж, повідомили адресу: с. Володимирівське, щоб ті підвезли товариш разом з документами, що вони і зробили. Під час розмови ОСОБА_7 розповів. що він вирішив заправити мопед. Нагрудний реєстратор був увімкнений під час руху. Мірошниченка про ввімкнення камери не попереджали. Мопед було передано товаришу, який привіз документи. Транспортний засіб покотили.

В судовому засіданні захисник - адвокат Мосін О.В. надав клопотання про закриття провадження по справі, посилаючись на те, що згідно з протоколом свідків для проведення огляду не залучали через відео фіксацію, при цьому ОСОБА_1 після того, як він не погодився з результатами тесту (що зафіксовано у протоколі), поліцейськими не було запропоновано на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. Поліцейські права не зачитували. Крім того, поліцейськими не було надано відеодоказів того, що ОСОБА_1 дійсно керував мопедом, а не котив його пішки. До того ж матеріали справи не містять відеозапису, на якому поліцейський виконує свої обов`язки, щодо пропозиції пройти ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, а це, в свою чергу, вказує на те, що усі докази зібрані у результаті незаконних дій співробітників поліції не можуть вважатися належними та допустимими. Також, на виконання вимог п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, поліцейськими відео фіксація події фактично не проводилась, оскільки було зафіксовано тільки момент складання протоколу про адміністративне правопорушення та оглядовий відеозапис мопеду. Крім того, з цього відео не можна встановити повної картини подій що відбувалися, та встановити наявність вини особи. Також, поліцейськими був порушений п. 6 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, відповідно до якого огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. З вищевказаного вбачається, що положення інструкції суперечить положенням КУпАП, оскільки Інструкція не передбачає можливості проведення огляду водія за відсутності двох свідків, натомість положення КУпАП надають право поліцейському не залучати свідків для проведення огляду на стан сп`яніння у разі застосування засобів відеозапису. При цьому, згідно протоколу про адміністративне правопорушення свідки не залучались оскільки проводився відео запис, але і відеозапису огляду водія на стан сп`яніння матеріали справи не містять. Відповідно п. 22 розділу 3 зазначеної Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. Таким чином, співробітниками поліції порушено вимоги Інструкції про порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, відтак складені документи у результаті такого порушення вважаються недійсними. З огляду на наявні у справі докази, вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП не може бути визнана доведеною, оскільки відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що він перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння , керував мопедом.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення додані:

- копія паспорта громадянина України;

- рапорт поліцейського Лебедева Д. від 19.05.2021, згідно якого огляд водія на стан сп`яніння було зафіксовано на нагрудні відео реєстратори поліцейського АР000088 та АР-00241 ;

- акт огляду на стан алкогольного сп`янінні з використанням спеціальних технічних засобів без зазначення дати його складення, відповідно до якого ОСОБА_1 з результатами огляду згоден, свідки відсутні, проводилася відео фіксація»;

- направлення на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану сп`яніння від 19.06.2021,;

- роздруківка тесту газоаналізатора Alcotest Drager 6810, тест №2064 від 19.06.2021, результат позитивний - 0,89‰;

- свідоцтво про повірку газоаналізатора Alcotest Drager 6810 від 15.10.2021;

- довідка з бази даних підсистеми «Адмінпрактика»;

- витяг з бази даних «АРМОР»;

- відеозапис події.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності (ст. 9 КУпАП).

Правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, має наступний склад: суб`єкт правопорушення - водій транспортного засобу; суб`єктивна сторона правопорушення характеризується прямим умислом; об`єкт правопорушення - суспільні відносини у сфері забезпечення дорожнього руху, на річковому транспорті та маломірних судах; об`єктивною стороною правопорушення є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суддя зазначає, що доказова база в цій справі має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Визначення поняття «керування транспортним засобом» наведено в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до якого керування транспортним засобом це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Також, в рішенні від 20.02.2019 у справі № 404/4467/16-а Верховний Суд зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

ОСОБА_1 заперечує, що він керував транспортним засобом мопедом Honda, рама № НОМЕР_2 . Його пояснення узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_6 , який також наполягає на тому, що транспортним засобом керував саме він, а не ОСОБА_1 , а останній вже котив транспортний засіб після того, як закінчився бензин.

При цьому, свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у своїх показаннях зазначають, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а свідок ОСОБА_6 взагалі був відсутній в цей час.

Відеозапис події не містить інформації про керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Наявність суперечностей в показаннях свідків та поясненнях ОСОБА_1 щодо керування ним транспортним засобом суддя тлумачить на користь останнього.

Встановив, що вина ОСОБА_1 у керуванні мопедом Honda, рама № НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння та вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, «поза розумним сумнівом» не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки беззаперечних доказів того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом судді не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, вважаю за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30).

У зв`язку з закриттям провадження у справі, дійшов висновку про відсутності необхідності надання детальної відповіді на інші аргументи захисника.

Керуючись ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: