Провадження № 3/761/7128/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Чайка О.С. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , керівника Інституту Електродинаміки Національної Академії Наук України (), проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 за частиною 1 статті 163-1 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 24 червня 2021 року №843/26-15-04-00-22, встановлено порушення ведення податкового обліку з порушенням податкового законодавства, а саме: п.50.1 «а» ст.50 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755 - VI зі змінами та доповненнями, що відображено в акті перевірки від 08.06.2021 №45133/ж5/26-15-04-13/05417236 за період з 01.01.2021 по 31.03.2021, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1631 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КУпАП).

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що 24.06.2021 головним управлінням ДПС у м. Києві складено протокол №843/26-15-04-00-22 про адміністративне правопорушення відповідно до Акту про результати камеральної перевірки податкової звітності по рентній платі за спеціальне використання води від 08.06.2021 №45133/ж5/26-15-04-13/05417236. 15.06.2021 за вх.№100 отримано лист від 10.06.2021 №14300/1/26-15-04-13-18 запрошення для складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення, яке відбудеться 29.06.2021 о 10 год. 00 хв. Однак, 06.07.2021 за вх.№109 отримано протокол про адміністративне правопорушення від 24.06.2021 №843/26-15-04-00-22. Відтак, були порушені права передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Враховуючи зазначені обставини просила закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністартивного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що в її діях не вбачається склад адміністративного правопорушення, визначеного частиною 1 статті 163-1 КУпАП

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 256, 280 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Згідно із статтею 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 163-1 КУпАП, передбачена за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Суд зауважує, що наведена норма закону є бланкетною, а тому у протоколі повинно бути чітко зазначено обставини інкримінованого особі правопорушення, а також норма Закону, яка була порушена особою, щодо якої складений протокол.

Всупереч цим вимогам Закону у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, у чому конкретно полягає порушення саме нею встановленого порядку ведення податкового обліку, який нею Закон порушено. Посилання ж у протоколі просто на норми Податкового кодексу України без конкретизації, яку норму якого Закону особою порушено, в чому полягає це порушення, які конкретно дії або бездіяльність допущені особою, не розкриває суті конкретного порушення, яке ставиться ОСОБА_1 у вину, чим порушується право останньої на захист.

Тобто, при зазначенні у протоколі про адміністративне правопорушення суті адміністративного правопорушення необхідно не лише вказувати факт порушення порядку ведення податкового обліку і його наслідки, але й зазначати, чи є відповідне порушення наслідком невиконання особою своїх службових обов`язків.

Окрім того, наявна у матеріалах справи копія акту перевірки не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки в силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Разом з тим, суд наголошує, що протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Однак, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 він не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки не містить підпису ОСОБА_1 , що свідчить про те, що останній не роз`яснювались процесуальні права, а тому вона була позбавлена можливості дати будь-які пояснення по суті правопорушення. Відомостей про відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підпису в протоколі не міститься.

Матеріали справи містять акт від 24 червня 2021 року №1698/26-15-04-00-23 про неявку для підписання протоколу про адміністративне правопорушення та акт від 24 червня 2021 року №1699/26-15-04-00-23 про неможливість вручення примірника протоколу про адміністративне правопорушення керівнику Інституту Електродинаміки Національної Академії Наук України () ОСОБА_1, однак згідно з наданих пояснень ОСОБА_1 та доданих матеріалів, вона отримала запрошення на складання та підписання протоколу, яке відбудеться 29.06.2021 о 10 год. 00 хв. проте протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено 24.06.2021 за №843/26-15-04-00-22, що підтверджує порушення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.268 КУпАП.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказані повні дані про прізвище, ім`я та по батькові, дату народження, громадянство та місце проживання/реєстрації особи, що притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для її ідентифікації.

При цьому, з матеріалів справи не вбачається, доказів того, що уповноваженою на складання протоколу особою вживались будь-які заходи з метою встановлення зазначених відомостей, оскільки в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 є керівником Інституту Електродинаміки Національної Академії Наук України (), проте, як встановлено в судовому засіданні керівником даного підприємства є ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормами національного та міжнародного законодавства суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок повністю покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол.

Це повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyevav.Russia", рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelinv.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За вказаних обставин судом не встановлено жодного прямого доказу, на підставі якого суд міг би безперечно встановити, що остання вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП, а копія акту перевірки не є беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 .

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-1 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 163-1, 247, 256, 278, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

п о с т а н о в и в :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 163-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у її діях складу даного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником упродовж десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя О.С. Чайка