Справа № 738/937/21 Головуючий у 1 інстанції Слісар А. В.
Провадження № 33/4823/464/21
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2021 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника - Минець О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 31 серпня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 454,00 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, 05 липня 2021 року, в 10.01 год., у м. Мена, по вул. Армійська, 41, ОСОБА_1 керував трактором «БЄЛАРУС», д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом 2 ПТС 6, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати, провадження в справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова прийнята з грубими порушеннями норм матеріального та процесуального права. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає закону, оскільки встановлені обставини вчинення правопорушення не відповідають диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості про відсторонення його від керування транспортним засобом та акт огляду на стан сп`яніння, а також відсутнє направлення водія на визначення стану алкогольного сп`яніння у заклад охорони здоров`я. Крім того, місцевий суд безпідставно прийняв як доказ диск з відеозаписом, оскільки відсутні відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний запис, відеофіксація не містить дати та часу, протяжність якої становить всього 10 секунд.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердив його захисник Минець О.В.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника Минець О.В., який просив апеляційну скаргу задовольнити з наведених вище підстав; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у присутності двох свідків.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №471818 від 05.07.2021, ОСОБА_1 , 05 липня 2021 року, близько 10 год. 01 хв., у м. Мена, по вул. Армійська, буд. 41, керував трактором БЄЛАРУС 892.2 д.н.з. НОМЕР_1 з причепом 2 ПТС 6 д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, при цьому велася відеофіксація, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

При складанні вищевказаного протоколу ОСОБА_1 не заперечував викладені у ньому обставини та зазначив що з протоколом згоден, алкоголь вживав вчора, в лікарню на медичний огляд не поїде, що підтверджується його власноручним записом (а.с.3).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що трактор під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції. Після зупинки ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, а саме від продуття приладу «Драгер» на місці, або в медичному закладі. Пояснив, що напередодні вечором вживав алкогольні напої.

Той факт, що відеофіксація не містить дати та часу та відсутні відомості про технічний засіб за допомогою якого здійснено даний запис, не є підставою для скасування рішення суду. На відеозаписі безперервно та чітко зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», так і в найближчому медичному закладі, і підстави піддавати сумніву зміст відеозапису відсутні.

Визначена законодавцем форма направлення водія на огляд до медичної установи передбачена виключно для лікарів відповідних медичних закладів та є головною підставою для проведення такого огляду лікарем. У разі, коли водій одразу відмовився від проходження будь-якого з двох видів огляду, необхідності оформлювати направлення до закладу охорони здоров`я та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння не було.

Доводи апелянта про невідсторонення його від керування трактором, що ставить під сумнів законність дій поліцейського при оформленні матеріалів, не заслуговують на увагу, оскільки таке відсторонення здійснюється при встановленні факту керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а щодо нього був складений протокол за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Вказуючи на те, що зобов`язані були вчинити працівники поліції, та посилаючись на пункти Інструкції, яких вони повинні були дотримуватись, апелянт залишив поза увагою положення розділу другого Правил дорожнього руху, згідно з якими поряд з гарантованими правами водія, існують обов`язки, які водій зобов`язаний неухильно виконувати і невиконання яких тягне за собою адміністративну відповідальність.

Водій ОСОБА_1 після оформлення адміністративних матеріалів, будучи незгодним з протизаконними діями працівників поліції, самостійно медичний огляд не пройшов та медичний висновок не надав.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Доводи апелянта про те, що зазначена інспектором поліції в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, є непереконливими. На думку апеляційного суду, це є технічною помилкою, яка не впливає на законність складеного протоколу, оскільки суть вчиненого ОСОБА_1 правопорушення повністю відповідає вимогам п.2.5 Правил дорожнього руху.

Відтак, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати як намагання ним уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, місцевий суд у повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив усі докази, що маються в справі, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України, з чим погоджується й апеляційний суд.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Менського районного суду Чернігівської області від 31 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний