Номер провадження: 33/813/1028/21
Номер справи місцевого суду: 521/7976/21
Головуючий у першій інстанції Поліщук І.О.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати у цивільних справах Драгомерецького М.М.,

при секретарі Павлючук Ю.В.,

за участю: адвоката ОСОБА_1 та представника Одеської митниці Держмитслужби Пташинської А.О.,

переглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 01 липня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про порушення митних правил №0109/50000/21 від 03 лютого 2021 року, ОСОБА_1 15 січня 2021 року з метою переміщення товарів на митну територію України, була підготовлена та подана до Слобожанської митниці Держмитслужби в електронному вигляді попередня митна декларація типу «ІМ 40 ЕЕ» №UA807000/2021/900735 (далі ЕМД), а також коносамент від 29.11.2020р. №XNGLEG2011016, інвойс від 29.11.2020р. №IEW-20116, зовнішньоекономічний контракт від 10.11.2020р. №HTT20.

У вказаній попередній митній декларації заявлено 4 найменування товарів, відомості про які взяті ОСОБА_1 із товаросупровідних та комерційних документів, які в тому числі отримані від контрагента - компанії «HUZHOU TIANYI TEXTILE CO., LTD».

В подальшому, 29 січня 2021 року митницею проведено повний митний огляд контейнерів TGHU9709530 та MRKU4388639, в результаті якого встановлено розбіжності в кількості товару №4, а також товари не вказані у комерційних документах, а саме: стрічка текстильна - 90 кг, кишені (частини) - 165 кг, фурнітура швейна - 210 кг, гумка текстильна - 40 кг, декоративні нашивки - 45 кг, блискавка - 120 кг, бігунок (замок для блискавки) - 24 кг, шнурки - 140 кг, магніти - 10 кг. Загальна вага брутто незаявлених товарів склала 844 кг.

Такими діями ОСОБА_1 порушив процедуру декларування, оскільки не було задекларовано за встановленою формою, передбаченою ст. 257 МК України, точних відомостей про наявність та кількість товару, що підлягає обов`язковому декларуванню. Зазначені дії ОСОБА_1 мають ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 472 Митного кодексу України, у зв`язку з чим, посадовою особою Одеської митниці Держмитслужби було складено протокол про порушення митних правил №0109/50000/21 (а.с. 1-7).

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 01 липня 2021 року закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу правопорушення (а.с. 48-50).

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, 10 липня 2021 року Одеська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 01 липня 2021 року, та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 472 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 % вартості товарів - безпосередніх предметів правопорушення, що становить 65 150 гривень, з конфіскацією цих товарів (а.с. 51-55).

Заслухавши пояснення представника Одеської митниці Держмитслужби - Пташинської А.О., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, та представника ОСОБА_1 - адвоката Гудіму В.І., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив її залишити без задоволення, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за наступних підстав.

Положення ст. 487 МК України передбачають, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно із положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В силу ст. 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дійшовши висновку про закриття провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого передбачених ст. 472 МК України, суд першої інстанції згідно вимог ст. ст. 486, 489 МК України належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, оскільки складена та подана до митниці попередня митна декларація не являється декларуванням в розумінні Митного кодексу України, як складова митного оформлення товару в режимі імпорт. Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він є законним, обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

В апеляційній скарзі представник Одеської митниці Держмитслужби наголошує, що директор/декларант ТОВ «Текстильхол» ОСОБА_1 всупереч положень Митного кодексу України не заявив за встановленою формою точні та достовірні відомості щодо кількості переміщення через митний кордон України товару, тому в його діях наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 472 Митного кодексу України.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими та відхиляє вищезазначені доводи апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Згідно статті 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до вимог ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Матеріалами справи встановлено, що 15 січня 2021 року ОСОБА_1 з метою переміщення товарів на митну територію України підготовлена та подана до Слобожанської митниці Держмитслужби в електронному вигляді попередня митна декларація типу «ІМ 40 ЕЕ» № UA807000/2021/900735, а також коносамент від 29.11.2020р. №XNGLEG2011016, інвойс від 29.11.2020р. №IEW-20116, зовнішньоекономічний контракт від 10.11.2020р. №HTT20.

В зазначеній попередній митній декларації заявлено 4 найменування товарів, відомості про які взяті ОСОБА_1 із товаросупровідних та комерційних документів, які в тому числі отримані від контрагента - компанії «HUZHOU TIANYI TEXTILE CO., LTD».

29 січня 2021 року митницею проведено повний митний огляд контейнерів TGHU9709530 та MRKU4388639, в результаті якого встановлено розбіжності в кількості товару № 4, а також товари не вказані у комерційних документах, а саме: стрічка текстильна - 90 кг, кишені (частини) - 165 кг, фурнітура швейна - 210 кг, гумка текстильна - 40 кг, декоративні нашивки - 45 кг, блискавка - 120 кг, бігунок (замок для блискавки) - 24 кг, шнурки - 140 кг, магніти - 10 кг. Загальна вага брутто незаявлених товарів склала 844 кг. (а.с. 1-5).

У зв`язку із вищевикладеними обставинами, посадовою особою Одеської митниці Держмитслужби складено протокол про порушення митних правил, за ознаками порушення ст. 472 МК України, відповідно до якого ОСОБА_1 порушено процедуру декларування товарів, передбачену ст. 257 МК України, та не заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Відповідно до ст. 472 МК України, адміністративна відповідальність настає за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Аналіз даної норми права дає підстави вважати, що відповідальність може наступати лише у випадку, коли особі відомі усі необхідні реквізити товару, що підтверджуються відповідними документами, однак особа їх не декларує за встановленою формою.

Слід зазначити, що статтею 266 МК України на декларанта покладено ряд обов`язків, зокрема здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

Разом з тим, цією статтею встановлено, що перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Митна декларація - заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури (п. 20 ч. 1 ст. 4 МК України).

Стаття 194 МК України встановлює вимоги щодо попереднього повідомлення митних органів про намір ввезти товари на митну територію України. Так, у разі ввезення товарів на митну територію України декларант або уповноважена ним особа попередньо повідомляють митний орган, у зоні діяльності якого товари будуть пред`явлені для митного оформлення, про намір ввезти ці товари. Попереднє повідомлення про намір ввезти товари на митну територію України здійснюється шляхом надання митному органу, в зоні діяльності якого товари будуть пред`явлені для митного оформлення, попередньої митної декларації або іншого документа, що може використовуватися замість митної декларації відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Попереднє повідомлення може здійснюватися у формі електронних документів.

Як вбачається із матеріалів справи, в січні 2021 року до Чорноморського морського рибного порту на судні закордонного плавання за коносаментом від 29.11.2020р. №XNGLEG2011016 із Китаю, від відправника компанії «LEGENDE LOGISTICS CO., LTD», на адресу ТОВ «ТЕКСТИЛЬХОЛ» (40034, Україна, м. Суми, вул. Івана Сірка, буд. 35, кв. 243) у контейнерах TGHU9709530 та MRKU4388639, надійшли товари «тканина, пух синтетичний, ґудзики», загальною вагою брутто - 9 016 кг. Вказані товари переміщувались на підставі зовнішньоекономічного контракту від 10.11.2020 №HTT20, укладеного з компанією продавцем «HUZHOU TIANYI TEXTILE CO., LTD», відповідно до якого Продавець продає, а Покупець купує товар, згідно з інвойсами, які додаються до зазначеного Контракту та є його невід`ємною частиною.

З метою переміщення товарів на митну територію України ОСОБА_1 подана до Слобожанської митниці Держмитслужби попередня митна декларація типу «ІМ 40 ЕЕ» №UA807000/2021/900735 для можливості доставлення товару під митним контролем до підрозділу призначення, де мало бути оформлено товар в режимі імпорт.

При заповненні попередньої митної декларації ОСОБА_1 зазначив відомості із товаросупровідних та комерційних документів, які ним отримано від контрагента - компанії «HUZHOU TIANYI TEXTILE CO., LTD».

Статтею 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до статті 258 МК України під митною декларацією, заповненою у звичайному порядку, розуміється митна декларація, що містить обсяг відомостей (даних), достатній для завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у заявлений митний режим. Оформлення митним органом митної декларації, заповненої у звичайному порядку, є випуском товарів у заявлений митний режим.

Стаття 259 МК України регулює вимоги щодо подання попередньої митної декларації.

Так, попередня митна декларація подається до ввезення в Україну товарів, транспортних засобів комерційного призначення (у тому числі з метою транзиту) або після їх ввезення, якщо ці товари, транспортні засоби перебувають на території пункту пропуску через державний кордон України (ч. 1 ст. 259 МК України).

Згідно з Класифікатором митних декларацій, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012р. №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій», митна декларація типу «ІМ 40 ЕЕ» - попередня митна декларація з обсягом даних, необхідним для пропуску товарів через митний кордон України та доставлення до митного органу призначення.

Попередня митна декларація подається декларантом або уповноваженою ним особою митному органу, в зоні діяльності якого товари, транспортні засоби комерційного призначення будуть пред`явлені для митного оформлення, з метою проведення аналізу ризиків та прискорення виконання митних формальностей (ч. 2 ст. 259 МК України).

Якщо попередня митна декларація містить лише відомості, достатні для ввезення товарів, транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України та забезпечення їх доставки до митного органу призначення, або після оформлення попередньої митної декларації змінюються заходи нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, для випуску товарів декларантом або уповноваженою ним особою подається додаткова декларація (ч. 13 ст. 259 МК України).

Митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ» це додаткова декларація до попередньої митної декларації яка подається до відповідного митного органу, яким була оформлена відповідна попередня митна декларація.

Митна декларація типу «ІМ 40 ЕЕ» разом із митною декларацією типу «ІМ 40 ДЕ» становлять митну декларацію, заповнену в звичайному порядку. Під митною декларацією, заповненою у звичайному порядку, розуміється митна декларація, що містить обсяг відомостей (даних), достатній для завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у заявлений митний режим. Оформлення митним органом митної декларації, заповненої у звичайному порядку, є випуском товарів у заявлений митний режим (ч. 1 ст. 258 МК України).

Враховуючи викладене, попередня митна декларація типу «ІМ 40 ЕЕ» №UA807000/2021/900735, подана ОСОБА_1 використовувалась для ввезення товарів на митну територію України та забезпечення їх доставки під митним контролем до митниці призначення.

Для випуску товарів у вільний обіг, до митного органу призначення декларант (уповноважена особа) повинен подати додаткову митну декларацію («ІМ 40 ДЕ»), без оформлення якої неможливо сплатити митні платежі, товар не вважається оформленим у вільне використання та не може бути виданий одержувачу. Саме на цьому етапі можливо проведення декларантом (уповноваженою особою) фізичного огляду товарів з метою перевірки їх відповідності опису, зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Таким чином, попередня митна декларація використовується як документ контролю доставки товарів, по прибуттю товару до місця призначення, декларант (уповноважена особа) подає додаткову митну декларацію типу «ІМ 40 ДЕ», в якій товар декларується у повному обсязі, та за якою нараховуються і сплачуються митні платежі за ввезення товару. Тобто, визначений законодавством статус попередньої митної декларації (тип «ЕЕ») не тотожний митній декларації, заповненій у звичайному порядку з достатнім обсягом відомостей для завершення митного оформлення у заявлений митний режим, а є лише повідомленням про намір ввезти товари на митну територію України.

Відповідно до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур (Кіотська конвенція) від 18.05.1973р., до якої Україна приєдналась 05.10.2006р. (набрала чинності 15.09.2011), якщо митний орган, в якому товари повинні бути представлені, розташований не у місці ввозу товарів на митну територію, митна служба повинна вимагати подачі документів у місці ввозу тільки у випадках, коли вона вважає це необхідним для цілей контролю. У випадках, коли митна служба вимагає документи у зв`язку з представленням їй товарів, інформація, що міститься у цих документах, обмежується лише даними, необхідними для ідентифікації товарів та транспортного засобу.

Однак, 29 січня 2021 року в пункті пропуску на державному кордоні України для морського сполучення «Чорноморський морський рибний порт», за ініціативою посадових осіб Одеської митниці Держмитслужби, на підставі ч. 2 ст. 338 МК України, було проведено повний митний огляд контейнерів TGHU9709530 та MRKU4388639.

Посадові особи митниці в Акті про проведення огляду товарів від 29.01.2021р. зазначили, що у зазначених контейнерах фактична вага брутто відповідає заявленій у ЕМД №UA807000/2021/900735, що зафіксовано в графі 8.3. зазначеного Акту (а.с. 13).

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 , як директором ТОВ «ТЕКСТИЛЬХОЛ» направлявся запит контрагенту - компанії «HUZHOU TIANYI TEXTILE CO., LTD» з приводу одержання пояснень по ситуації, що виникла при пропуску через митний кордон України товарів у контейнерах TGHU9709530 та MRKU4388639.

Згідно листа компанії «HUZHOU TIANYI TEXTILE CO., LTD» відправника товарів компанії «LEGENDE LOGISTICS CO., LTD» у зв`язку із плутаниною партій товарів, які повинні бути доставлені українському отримувачу декількома поставками, у контейнери TGHU9709530 та MRKU4388639 помилково завантажено товари: стрічка текстильна, кишені (частини), фурнітура швейна, гумка текстильна, декоративні нашивки, блискавка, бігунок (замок для блискавки), шнурки, магніти. При цьому відвантаження товарів здійснювалось із загальної кількості замовленого товару і контролювалося відповідністю вагових характеристик (а.с. 37-43).

В даному випадку товар переміщувався за попередньою митною декларацією типу «ІМ ЕЕ» під митним контролем від пункту ввезення на кордоні України до митниці призначення для завершення митного оформлення у відповідний режим. А формою заявлення точних відомостей про товар має бути додаткова митна декларація, яку ще не встиг заповнити та подати ОСОБА_1 або інша уповноважена одержувачем ТОВ «ТЕКСТИЛЬХОЛ» особа.

А відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року №8, та вимог Митного кодексу України, незаявлення точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, в попередній декларації типу «ІМ 40 ЕЕ» не може складати склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, оскільки на підставі попередньої декларації митницею не приймається рішення про випуск товару у вільний обіг на територію України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що попередня митна декларація використовується, як документ контролю доставки товарів, та по прибуттю товару до місця призначення, декларант, або уповноважена на то особа, подає додаткову митну декларацію типу «ДЕ», в якій товар декларується у повному обсязі, та за якою нараховуються і проводяться митні платежі за ввезення товару.

Отже, встановлено існування обставин, що утруднили безпосередній огляд ОСОБА_1 товарів, які фактично надійшли на митну територію України, і подання ним попередньої митної декларації обумовлено необхідністю проведення аналізу ризиків та прискорення митних формальностей, що передбачено ч. 2 ст. 259 МК України.

В справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, те, що ОСОБА_1 складена та подана до митниці лише попередня митна декларація, яка не є декларуванням в розумінні Митного кодексу України, як складова митного оформлення товару в режимі імпорт, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України.

Тому, наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 01 липня 2021 року.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, ст. ст. 472, 529, 530 МК України, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 01 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький