Справа № 740/2216/21 Головуючий у 1 інстанції Гагаріна Т. О.
Провадження № 33/4823/376/21
Категорія - ст. 185 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2021 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду Короїд Ю.М., за участі особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 червня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 136 (сто тридцять шість) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Судом першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 10.04.2021 року близько 23 години, знаходився поблизу буд. № 9 по вул. 3-й Мікрорайон у м. Ніжині у п`яному вигляді. На законну вимогу поліцейського Будиського Р.М. припинити адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не відреагував, при цьому висловлювався у грубій формі на адресу поліцейських, погрожував їм фізичною розправою.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом не вірно встановлено фактичні обставини справи, оскільки він йшов пізно увечері та побачивши машину патрульних вирішив підійти подати заяву на іншого поліцейського, який раніше погрожував йому. Протягом усієї розмови із поліцейськими у нього не було наміру погрожувати, чинити опір або вчиняти інше правопорушення по відношенню до працівників поліції, єдиною ціллю було подання заяви. Назвати своє прізвище він відмовився після того, як працівник поліції відмовив йому у ознайомленні з посвідченням поліцейських. Не заперечуючи факту перебування у нетверезому стані, він не відмовлявся від пропозиції поліцейських проїхати на освідування до медичного закладу, однак поліцейські поводилися зухвало та після попередження, що зараз на нього будуть надягнені наручники, одразу їх одягнули. При цьому він неодноразово наголошував на тому, що не чинить опору поліцейським та одразу сів у службовий автомобіль. Вважає, що у працівників поліції не було підстав складати відносно нього протоколи за ст. 178 та 185 КУпАП, оскільки його поведінка була послідовною та направленою на одну ціль - подання заяви (скарги).

Вважає, що за ст. 185 КУпАП поліцейськими матеріали сфабриковані та внесено недостовірні відомості до протоколу, оскільки він ні опору ні намагань уникнути затримання не здійснював, на відео зафіксовано, що один із поліцейських сумнівається у наявності складу правопорушень та не бачить підстав для затримання, а інший діє навпаки.

Також вказує, що відмова поліцейських у прийнятті його заяви із посиланням на ЗУ «Про звернення громадян» та нетверезий стан заявника була невмотивованою та суперечить положенням даного закону, оскільки останні мали прийняти заяву, а потім залишити без розгляду, оскільки вона була «анонімною». І саме відмова поліцейських, вважає, викликала непорозуміння між ними.

Зазначає, що ні у протоколі ні у постанові суду не зазначено яке саме законне розпорядження або вимогу поліцейського він не виконав і у чому саме проявляється «злісна непокора законному розпорядженню». Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших належних доказів, не може бути доказом у справі.

Вказує, що під час судового засідання не були допитані свідки - поліцейські, а їх письмові пояснення не можуть були належним доказом вчинення правопорушення. Під час його затримання була присутня свідок ОСОБА_2 , яка не була допитана у суді і її письмові показання, які розбігаються із показаннями поліцейських, судом не взято до уваги.

Тому вважає, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена. Також вказує на порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП щодо участі його у судовому засіданні, оскільки у суду не було підтверджень його належного повідомлення про день та час розгляду справи та вказує, що його неявка після перерви до суду викликана об`єктивними обставинами.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу та пояснив, що він не вчиняв злісної непокори працівникам поліції.

Заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно вимог, викладених у статтях 245, 280, 283 КУпАП, у справі обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства всебічно, повно і об`єктивно.

Адміністративна відповідальність за статтею 185 КУпАП настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Суд першої інстанції на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за зазначених у постанові обставин.

Як вбачається з адміністративної справи, суд у судовому засіданні допитав особу, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідив протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 368113 від 10.04.2021, рапорт від 10.04.2021, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 10.04.2021 року та оглянув відео, яким підтвердилося, що на неодноразову вимогу поліцейського припинити адміністративне правопорушення, а саме порушення громадського порядку, перебування особи у громадському місці у нетверезому стані, ОСОБА_1 не реагував та не припинив порушення.

Твердження апелянта про порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП щодо розгляду справи у його відсутність, не заслуговують на увагу, оскільки останній був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, з`явився та надав пояснення суду, а його подальші неявки у судове засідання з проханням відкласти розгляд справи для виклику свідків та неявка без поважних на те причин та без повідомлення причин неявки, судом вірно розцінено як небажання брати участь у розгляді справи і безпідставне умисне затягування розгляду справи, що дало суду обґрунтовані підстави розглянути справу по наявним доказам.

Досліджені у суді першої інстанції докази у повній мірі узгоджуються між собою та свідчать про порушення ОСОБА_1 вимог ст. 185 КУпАП, яке полягає в тому, що він, перебуваючи у алкогольному сп`янінні, що підтверджено висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4), на неодноразову вимогу поліцейського Будиського Р.М. припинити адміністративне правопорушення, не реагував та не припинив правопорушення.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладене судом із додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням відомостей про особу, обставин справи та в межах санкції статті за дане адміністративне правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування не вбачається.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 червня 2021 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяЮ. М. Короїд