Справа № 348/2017/20
Провадження № 33/4808/139/21
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Матолич В. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисників Помазановської Олени Ігорівни, Калинюка Романа Степановича, розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , їх представника - захисника Шимка Андрія Олександровича, на постанову судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 18.01.2021 року, якою провадження щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі потерпілі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх представник - захисник Шимко А.О. просять поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, як таку, що прийнята з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі закрити через закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності. Апелянти вважають, що суд розглянув справу необ`єктивно та упереджено, що призвело до прийняття помилкового рішення. Наголошують на тому, що доказом винуватості ОСОБА_1 є те, що останній безпосередньо перед зіткненням здійснював маневр повороту ліворуч, перебуваючи при цьому у правій крайній смузі руху, та не зайняв завчасно відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, тобто - крайнє ліве положення, чим спричинив аварійну обстановку для водія ОСОБА_3 та допустив зіткнення. Вважають, що дії ОСОБА_1 перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП, внаслідок саме неуважності останнього, який не стежив за дорожньою обстановкою, та при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, що, на їх думку, підтверджується протоколом та схемою.

Постановою суду першої інстанції встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №231410 від 21.10.2020 року, ОСОБА_1 , 21.10.2020 року о 10-37 год. в м. Надвірна по вул. Соборна, Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом марки «Peugeot 301» д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті з вулицею Гонти при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності, та вчинив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter 311 СDI» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Дослідивши матеріали провадження, суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки на підтвердження його вини суду не надано достатніх доказів (а.п. 46-48).

16.08.2021 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява від потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх представника - захисника Шимко А.О. про розгляд справи без їх участі, доводи апеляційної скарги підтримали в повному обсязі.

В судове засідання з`явились: особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , якому роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП; його захисники Помазановська О.І., Калинюк Р.С., яким роз`яснені права, передбачені ст.271 КУпАП. Клопотань не заявлено.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_1 та його захисники Помазановська О.І. та Калинюк Р.С., не підтримали доводи апеляційної скарги, вважали, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, оскільки його дії не містять жодного порушення ПДР України.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апелянтів, заслухавши пояснення учасників, доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження належить поновити, апеляційну скаргу - задовольнити, постанову судді - скасувати, прийняти нову, виходячи з таких підстав.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини, вважаю за необхідне поновити апелянтам строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки у матеріалах справи відсутні дані, що спростовували би наведені апелянтом причини поновлення строку, зокрема щодо їх сповіщення як потерпілих, про результати розгляду справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №231410 від 21.10.2020 року, вбачається, що ОСОБА_1 пред`явлено обвинувачення у тому, що він 21.10.2020 о 10-37 год. по вул. Соборна в м. Надвірна Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом марки «Peugeot 301» д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті з вулицею Гонти, при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності та вчинив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter 311 СDI» д.н.з. НОМЕР_2 (під керуванням водія ОСОБА_3 ), внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.1 ПДР України, та його дії були кваліфіковані за ст. 124 КУпАП (а.п. 1).

Водій ОСОБА_1 в поясненнях наданим ним, як безпосередньо в суді першої інстанції, так й в суді апеляційної інстанції, стверджував, що він дійсно 21.10.2020 року о 10-37 год. керував автомобілем марки «Peugeot 301» та рухався по головній смузі по вул. Соборна в м. Надвірна Івано-Франківської області, й маючи намір повернути ліворуч, увімкнув лівий покажчик повороту та, перед здійсненням маневру, переконався у відсутності перешкод, після чого він відчув удар в лівий бій свого транспортного засобу. Наголошував на тому, що дорога до перехрестя мала одну смугу руху. Водій ОСОБА_3 , з яким відбулось зіткнення, рухався у попутному напрямку. В обґрунтування своєї невинуватості ОСОБА_1 вказує на те, що він не порушував ПДР України, оскільки вважає, що ДТП сталась внаслідок порушення ПДР саме водієм ОСОБА_3 .

Вважаю, що вказані пояснення є таким, що не згоджується з матеріалами справи, оскільки суперечать відомостям, що зафіксовані на фотознімках в частині розташування транспортних засобів після ДТП та схеми місця ДТП.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Надточій проти України», «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

З досліджених під час апеляційного розгляду письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих ним працівникам поліції одразу після вчинення ДТП, вбачається, що вони містять суттєві виправлення, що викликає сумніви у достовірності їх змісту, а тому, за умови відсутності затвердження цих виправлень власноручною приміткою ОСОБА_1 «виправленому вірити» та його підписом про те, що пояснення із виправленнями є вірними, їх не можливо визнати належним доказом по справі.

Виправлення у доказах, після їх підписання особою, які не засвідчені належним чином, безумовно тягнуть за собою визнання такого документу неналежним.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи інші зібрані у справі докази в їх сукупності, вважаю, що суд першої інстанції належним чином не проаналізував матеріали адміністративного провадження та не надав належної оцінки доказам, які містяться в справі, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, чинним законодавством встановлені вимоги щодо обов`язку водія, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п. 10.1 ПДР України).

З долучених до матеріалів провадження письмових пояснень другого учасника ДТП - водія ОСОБА_3 вбачається, що 21.10.2020 року о 10-50 год., він рухався по дорозі, яка має дві смуги для попутного руху і одну зустрічну смугу. Він рухався в лівій смузі з дозволеною швидкістю в напрямку м. Яремча. Він рухався без зміни напрямку руху і в його смузі попереду автомобілів не було. Праворуч від нього, в правій смузі руху, попутно рухався автомобіль марки «Пежо», водій якого, при під`їзді до перехрестя з вилицею, що була праворуч від них, почав зміщувати автомобіль правіше, а потім раптово почав розвертатися вліво поперек його смуги руху, чим створив аварійну обстановку. Додав, що коли водій марки «Пежо» почав розворот з правого краю дороги, відстань від його автомобіля була невеликою, близько 10-15 м. Він одразу загальмував, подав звуковий сигнал, й вивернув лівіше, так як на зустрічній смузі машин не було. Проте маневр автомобіля марки «Пежо» був різким та той продовжував рухатись перетинаючи його смугу руху, внаслідок чого й відбулось зіткнення. Наголошував на тому, що він мав перевагу в русі, в той час як водій марки «Пежо» мав його пропустити, у разі якщо той хотів розвернутись з правого краю дороги. Винуватим у ДТП вважає водія марки «Пежо», який, на його думку, порушив п. 10.1 та п. 10.4 ПДР України. Звернув увагу на те, що зіткнення відбулось на його смузі руху (а.п. 4).

Відомості, що містяться у схемі ДТП та фотокартках з місця події щодо локалізації пошкоджень транспортних засобів узгоджуються з поясненнями водія ОСОБА_3 щодо обставин зіткнення транспортних засобів.

Так, зі схему наслідків ДТП та фотографіях (а.п. 2, 82-97, 113-114, 116-128), вбачається, що ділянка дороги де сталося ДТП є перехрестям.

З наданої службою автомобільних доріг в Івано-Франківські області копії «Проекту організації дорожнього руху по автомобільній дорозі загального користування державного значення Н-09 Сукачево - Львів на ділянці км 264+290 - км 264+840» (а.п. 26-30), встановлено як розмітку дороги, дорожні знаки, розміри проїжджої частини так й місце дорожньо-транспортної пригоди.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги, постановою судді Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляка Ю.Д. від 02.04.2021 року (а.п. 131-132) призначено проведення автотехнічної експертизи, з висновків якої (експертиза №СЕ-19/109-21/21/3698-ІТ від 10.06.2021 року) вбачається, що в ситуації, що розглядається, водій автомобіля марки «Peugeot 301» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 виконував маневр повороту (розвороту) не з крайнього положення на проїзній частині, відповідно, своїми діями створив водію автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_3 небезпеку для руху, тобто в діях ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.4 та п. 10.1 ПДР України, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку із настанням даної ДТП (а.п. 142).

Згідно норм діючого законодавства, висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи, враховуючи те, що даний висновок експертного дослідження проводився на підставі постанови апеляційного суду, вважаю його належним та допустимим доказом.

Зазначена експертиза проведена кваліфікованим судовим експертом - старшим судовим експертом сектору авто технічних досліджень Івано-Франківського НДЕКЦ МВС Оношком С.П., стаж експертної роботи якого з 2018 року, та який був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок, а тому відсутні підстави ставити під сумнів висновок вказаної експертизи.

Відповідальність учасника дорожнього руху за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення ним правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

В рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка полодіє чи керує автомобілем, підлягає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Наведене вище докази беззаперечно свідчить про те, що ОСОБА_1 був неуважним на дорозі, та, здійснюючи поворот ліворуч, не переконався у тому, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ані ОСОБА_1 , ані його захисниками, суду апеляційної інстанції не надано.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Надаючи оцінку вказаним доказам по справі у їх сукупності та взаємозв`язку доходжу висновку, що винуватість водія ОСОБА_1 у пред`явленому йому обвинуваченні, що викладена в протоколі про адміністративне правопорушення, повністю доведена, оскільки він, при зміні напрямку руху, не переконався в безпечності маневру, внаслідок чого трапилась дорожньо-транспортна пригода й транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Отже, вважаю встановленим, що ОСОБА_1 , 21.10.2020 о 10-37 год. по вул. Соборна в м. Надвірна Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом марки «Peugeot 301» д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті з вулицею Гонти, при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності та вчинив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter 311 СDI» д.н.з. НОМЕР_2 (під керуванням водія ОСОБА_3 ), внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.1 ПДР України, та його дії містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Щодо доводів ОСОБА_1 про наявність в діях водія ОСОБА_3 порушень ПДР України, то вони не суперечать матеріалам провадження, але в даному провадженні суд не дає оцінку діям інших учасників події з точки зору їх відповідності ПДР України, оскільки справа розглядається судом апеляційної інстанції лише стосовно ОСОБА_1 в межах висунутого йому обвинувачення, що міститься у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №231410 від 21.10.2020 року.

Твердження апелянта про порушення ПДР України іншим учасником ДТП - ОСОБА_3 , може бути розглянуто в межах справи про притягнення до адміністративної відповідності ОСОБА_3 , за умови складання відносно останнього протоколу про адміністративне правопорушення.

В той же час, висновок про винуватість ОСОБА_1 в порушенні ним п. 10.1 ПДР України не впливає на наявність або відсутність в діях ОСОБА_3 порушень ПДР України.

Таким чином, матеріали про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 беззаперечно вказують, що його дії знаходяться в причинному зв`язку у вказаній дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулася 21.10.2020 року.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, враховую приписи ст. 38 КУпАП, згідно яких, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки накладення адміністративного стягнення передбачені ст. 38 КУпАП.

Враховуючи, що подія правопорушення мала місце 21.10.2020 року і на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції закінчився тримісячний термін накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, вважаю, що провадження по даній справі підлягає закриттю.

За таких обставин, вважаю, що апеляційну скаргу належить задовольнити, постанову суду - суду скасувати та прийняти нову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 245, 251, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , їх представнику - захиснику Шимку Андрію Олександровичу строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , їх представника - захисника Шимка Андрія Олександровича, задовольнити.

Постанову судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 18.01.2021 року, якою провадження щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, скасувати.

Прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП, провадження по справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло