ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/336/21 Справа № 706/442/21 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий по І інстанції Орендарчук М. П. Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М. О.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2021 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., з участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника - адвоката Кулинича О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хрестинівського районного суду Черкаської області від 31 травня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн. на користь держави,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 18.05.2021 року о 18 годині 40 хвилин в с. Велика Севастянівка вул. Соборна гр. ОСОБА_1 керував Т/З ВАЗ 2101 д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, порушення мови, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 ПДР України, за що ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її незаконною, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив постанову Христинівського районного суду Черкаської області від 31.05.2021 р. скасувати, а справу закрити за відсутністю події адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови вказуючи, що оскаржувану ним постанову суд розглянув без його участі, оскільки він до суду не викликався, копію оскаржуваної постанови він отримав 12.06.2021 р.

Апеляційні вимоги мотивував тим, що 18.05.2021 р. в день дорожньо-транспортної пригоди він був тверезий після доставки сусіда на автотрасу Львів-Умань на автобус, який слідував на Херсон, він поспішав та проїжджаючи по вул.Соборна с.Велика Севастьянівка автомобіль занесло і він зачепив автомобілем тин (огорожу) ОСОБА_2 , який в подальшому викликав працівників поліції, які по дорозі в м.Христинівка зупинили його і він зізнався, що дійсно пошкодив огорожу, та має відшкодувати власнику її вартість. При цьому працівники склали відносно нього протокол, який він підписав не читаючи його при цьому, оскільки при собі не мав окулярів, так як вважав, що це протокол про пошкодження тину ОСОБА_2 . Зауважує, що копія протоколу йому не вручалася, а отримав він її в суді після отримання постанови суду. Наголошує, що він був тверезий, та працівниками поліції прилад «Драгер» не використовувався, і йому не було запропоновано пройти медогляд.

Апелянт зазначив, що причиною відсутності водійських прав у нього під час керування автомобілем було те, що сусід в гарячці попросив відвести його на автотрасу, оскільки інший сусід-водій підвів його, і він як був у дворі без документів, так і повіз його на автотрасу.

Крім того, зауважує, що пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виконані не власноручно, а працівниками поліції, а їх зміст викривлений, про що свідчить пояснення ОСОБА_2 , виконане ним власноручно та завірене старостою населенного пункту с.Велика Севастянівка ОСОБА_4

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника - адвоката Кулинича О.І., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити, вивчивши матеріали провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга останнього не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Враховуючи, що в ході судового розгляду та на час винесення оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні, а саму постанову він фактично отримав 12.06.2021 р., вважаю справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку

посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про недоведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 247209 від 18.05.2021 року; даними акту огляду на стан сп`яніння, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , копією відеозапису на носії (диск).

Відеозапис події від 18.05.2021 р. за участю ОСОБА_1 також був переглянутий в судовому засіданні апеляційної інстанції і на ньому зафіксовано момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , відмову останнього від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, зокрема приладу «Драгер», а також відмову від такого огляду у медичному закладі. Крім того, на відеозаписах зафіксовано процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення, зміст переглянутого відеозапису підтверджує обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.5).

Доводи ОСОБА_1 про те, що судом не з`ясовані обставини адміністративного правопорушення є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 09 липня 1997 року). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20 травня 2010 року).

Згідно сукупності досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою, судом вірно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмови від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, що становить самостійний склад адміністративного правопорушення за вказаною статтею.

Таким чином, фактичні обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП судом першої інстанції встановлені цілком вірно.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд дійшов висновку про правильність встановлення уповноваженою посадовою особою факту відмови ОСОБА_1 - особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що стало підставою для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Будь-які докази відсутності вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і правопорушником суду апеляційної інстанції не надані.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена зібраними та перевіреними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, та які узгоджуються між собою та у своєму взаємозв`язку і у своїй сукупності повністю доводять вину ОСОБА_1 .

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника є розмірним до вчиненого і справедливим.

Враховуючи обставини справи, вважаю, що постанова судді Христинівського районного суду Черкаської області від 31 травня 2021 року відносно ОСОБА_1 є законною та обгрунтованою, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Христинівського районного суду Черкаської області від 31 травня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Христинівського районного суду Черкаської області від 31 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Ятченко