Справа №: 310/7207/21
3/310/3028/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 серпня 2021 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Богомолова Л.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працює в ТОВ «Шляхове будівництво» Альтком, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

10 серпня 2021 року на адресу Бердянського міськрайонного суду надійшов адміністративний матеріал, згідно якого, 02 серпня 2021 року о 11 годині 50 хвилин ОСОБА_2 на 128 км. автодороги Н-30, керуючи автомобілем Рено «Logan», державний номерний знак НОМЕР_2 , перед початком руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП ОСОБА_3 отримав забій м`яких тканин. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п.10.1, 10.9, 2.3 «Б» Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні притягнутий ОСОБА_2 пояснив, що 02 серпня 2021 року приблизно о 11 годині 50 хвилин його зупинив працівник поліції на блок посту на в`їзді в м. Бердянськ, при спілкуванні працівник поліції попросив його здати задом назад, поближче до блок посту. Стверджує, що після цього, здаючи заднім ходом він почув удар, вийшовши з автомобілю побачив позаду автомобіля лежачого поліцейського. Зауважив, що його автомобіль Рено «Logan», державний номерний знак НОМЕР_2 , ніяких пошкоджень не отримав.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення притягнутого ОСОБА_2 , суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує в тому числі питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Разом з тим, за змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція зазначеного адміністративного правопорушення є бланкетною - посилається на правила дорожнього руху, при порушенні яких утворюється склад адміністративного правопорушення.

З матеріалів адміністративної справи, пояснень притягнутого ОСОБА_2 вбачається, що автомобіль «Рено Logan», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував притягнутий ОСОБА_2 , механічних пошкоджень не отримав.

В матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження того, що пішохід ОСОБА_3 отримав будь-які тілесні ушкодження. Посилання в викладенні обставин на те, що внаслідок ДТП ОСОБА_3 отримав забій м`яких тканин, жодним медичним доказом не підтверджується.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 дійсно скоїв правопорушення, яке йому інкримінується.

При цьому, суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, «В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії…».

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

Суд констатує, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості про те, що ОСОБА_2 дійсно скоїв правопорушення яке йому інкримінується, не підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду Л.В. Богомолова