КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 752/9635/21 Головуючий у суді першої інстанції - Валігура Д.М.
Апеляційне провадження № 33/824/4258/2021 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

12 жовтня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Оніщук М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в її інтересах адвокатом Бондюком Богданом Володимировичем, який діє на підставі договору, на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 30 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.08.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_1 , 10.04.2021 року о 15 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Столичне шосе, керував автомобілем «Міцубіші» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів), а також після зупинки транспортного засобу почав вживати алкогольні напої, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, 08.09.2021 ОСОБА_1 через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 30.08.2021.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд неповно з`ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема вказує, що працівники поліції інкримінуючи дії ОСОБА_1 почали останнього звинувачувати в трьох різних правопорушення. При цьому, не надавши жодних належних доказів на підтвердження правопорушення.

Також, зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся їхати до відповідного закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте працівники поліції відмовили останньому в проходженні такого огляду.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Бондюк Б.В. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

Вивчивши матеріали справи та доводи наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення захисника, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами поданої апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 КУпАП вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, -

тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення та відеозапису з бодікамери працівників поліції.

Зокрема, як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 167815 від 10 квітня 2021 року, водій ОСОБА_1 10.04.2021 року о 15 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Столичне шосе, керував автомобілем «Міцубіші» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів), а також після зупинки транспортного засобу почав вживати алкогольні напої, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, від підписання протоколу та пояснень по суті правопорушення також відмовився.

Також, в матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_2 про отримання під особисту відповідальність транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 на зберігання.

Зміст запису нагрудних відеокамер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, доводить факт керування транспортгим засобом, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та вживання алкогольних напоїв після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Суд звертає увагу, що долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є належним та допустимим доказом, оскільки на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у протоколі про адміністративне правопорушення конкретного пункту нормативно-правового акту за порушення якого ОСОБА_1 притягується до відповідальності не заслуговують на увагу, оскільки, в протоколі чітко визначена ч. 4 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за вчинене ОСОБА_1 правопорушення і дії останнього вірно кваліфіковано судом.

При цьому, слід зазначити, що після виявлення ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів) працівники поліції неодноразово пропонували пройти в установленому порядку медичний огляд на стан такого сп`яніння.

Разом з тим, ОСОБА_1 категорично та неодноразово висловлюючи відмову від проходження такого огляду, почав вживати алкогольні напої чим вчинив правопорушення передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

Наведені докази у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги, вказують на порушення ОСОБА_1 вимог пп. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху, а отже і на факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими вимог Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" при проведенні огляну на стан сп`яніння не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Протокол про адміністративне правопорушення БД № 167815 від 10.04.2021 року відповідає положенням ст. ст. 256, 266 КУпАП.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не надав.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про відсутність складу правопорушення є необґрунтованими.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в її інтересах адвокатом Бондюком Богданом Володимировичем- залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 30 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Оніщук