П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2021 Справа №607/13352/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Головного управління ДПС у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , керівник ТОВ «Тернопільоблгаз»,за частиною першою статті 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 27 липня 2021 року, складеного ОСОБА_2 , головним державним ревізором Тернопільського відділу камеральних перевірок управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків, ОСОБА_1 , керівник ТОВ «Тернопільоблгаз» вчинив правопорушення п.46.2 статті 46 Податкового кодексу України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив вчинення ним адміністративного правопорушення з підстав викладених у письмових запереченнях.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, доходжу таких висновків.

Статтею 163-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Диспозиція статті носить бланкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлює, а спрямовує до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, на порушення яких існує заборона.

Отже, у кожному конкретному випадку повинно бути встановлено, які саме професійні обов`язки покладались на винну особу, відповідно до яких конкретно нормативних актів (інструкцій, правил, вказівок тощо), та які з цих обов`язків на не виконані.

У відповідності до з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції (п.55 рішення у справі "Гурепко проти України"; п.21 рішення у справі "Надточій проти України").

Відповідно до п."а" ч. 3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Із змісту ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається час, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Отже, виходячи з вимог Конвенції, практики Європейського суду та положень КУпАП, формулювання неконкретного обвинувачення в адміністративній справі розглядається, як порушення вимог Конвенції. Нечітке, незрозуміле обвинувачення у протоколі про адміністративне правопорушення є порушенням права особи на захист.

Протокол про адміністративне правопорушення від 27 липня 2021 року відносно ОСОБА_1 наданий на розгляд судді не відповідає вимогами закону.

Зокрема, склад адміністративного правопорушення в ньому викладено загально, не конкретно, суть адміністративного правопорушення не відображена. Не зазначено, якими саме діями чи бездіяльністю, які входять в посадові обов`язки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушено п.46.2 статті 46 Податкового кодексу України., за якими операціями, коли ці дії вчинені.

Посилання ж в протоколі на акт про результати перевірки, як беззаперечний доказ вчинення адміністративного правопорушення, без надання інших доказів, суд вважає некоректним, зважаючи на те, що висновки, викладені в акті не породжують обов`язкових наслідків (постанова ВСУ від 03.11.2015 року у справі №826/20761/14),

У зв`язку із такими недоліками постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 липня 2021 року повернуто матеріали справи про адміністративне правопорушення за частиною першою ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення до Головного управління ДПС у Тернопільській області для належного виконання вимог ст. ст. 254, 256 КУпАП.

На виконання вказаної постанови,до матеріалів справи долучено лист заступника начальника головного управління ДФС в Тернопільській області, в якому останній роз`яснює суть адміністративного правопорушення.

Разом з тим, суддя вважає, що вказаний лист не усуває недоліків протоколу про адміністративне правопорушення, на які звернуто увагу особи, яка складала протокол, оскільки він не відповідає вимогам 254, 255, 268 КУпАП, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності із вказаним листом ознайомлена не була, при його складанні присутня не була, та такий лист не може підміняти собою протокол про адміністративне правопорушення.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, доходжу висновку про недоведеність за стандартом доказування «поза розумним сумнівом» вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, а тому справу щодо нього слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 164, 247, 251, 254, 256, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 163-1 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяВ. М. Позняк