Провадження № 33/4820/186/21
Категорія: ст.130КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2021 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., захисників Тарадай О.Т.та Гандзьошина М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 лютого 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн.

Крім того, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

На підставі ст. 36 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп.

За постановою суду, 04 листопада 2020 року о 23 год. 07 хв. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Шкода Фабія», номерний знак НОМЕР_1 в м. Хмельницькому, по вул. Західно-Окружній, 19/2, в стані наркотичного сп`яніння, пройшов огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку, згідно висновку, керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

27 грудня 2020 року о 22 год. 08 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Шкода Фабія», номерний знак НОМЕР_1 в м. Хмельницькому, по вул. Зарічанська, 18, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога відмовився, порушення вчинив повторно протягом року.

В діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 та ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись із таким рішенням місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Вважає, що місцевий суд не дослідив всіх обставин справи, а тому зробив невідповідні висновки.

Стверджує, що тест на визначення наявності 10 видів наркотиків, дає попередній аналітичний результат, а для отримання заключного результату необхідне лабораторне дослідження біоматеріалу, тому проведений тест щодо нього є хибним і не може бути доказом його вини.

Крім того матеріали справи не містять сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку тесту на виявлення 10 видів наркотиків, та підтверджень того, що він дозволений МОЗ для використання в закладах охорони здоров`я для проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Такі обставини свідчать про недотримання проведеної процедури щодо нього, що суперечить вимогам Інструкції.

Звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №350411 від 05.11.2020року взагалі не зазначено з яких підстав йому запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Також працівники поліції йому не запропоновали пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а одразу в медичному закладі.

Під час перебування в медичному закладі, із-за фізіологічного стану не зміг здати аналіз сечі для проведення тесту на виявлення 10 видів наркотиків, після чого працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №301601 щодо нього, в якому було зазначено, що він відмовився від проходження медичного огляду, хоча він не відмовлявся, тому власноруч, в цьому ж протоколі, написав, що за кермом транспортного засобу перебував тверезим. Такі обставини узгоджуються з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських та реєстратора, який наявний у справі. Даний відеозапис судом першої інстанції не досліджувався.

Крім того, захисником Тарадай О.Т. заявлялось клопотання про витребування з КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради акту медичного огляду №3090 від 27.12.2020 року, але на день постановлення рішення, відповіді не надійшло.

Апелянт вважає, що у працівників поліції були відсутні засоби для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки його транспортного засобу, тому йому одразу запропоновано було проїхати в медичний заклад, що є суттєвим порушенням, а результати таких оглядів зазначені в актах №2487 від 04.11.2020 року та №3090 від 27.12.2020 року щодо нього є недопустимими доказами. Інші докази його вини відсутні в матеріалах справи, а протоколи про адміністративне правопорушення не можуть бути доказом вини.

Заслухавши пояснення захисників Тарадай О.Т., Гандзьошина М.В. та Копитко Р.П. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення та підтверджується наявними у справі доказами, яким суд дав вірну юридичну оцінку.

Однак, місцевим судом, в порушення вищезазначених вимог закону, не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх фактичних обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, що призвело до прийняття помилкового рішення, в частині визнання винним ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП.

Так, дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 350411 від 05.11.2020 року свідчать про те, що 04.11.2020 року о 23 год. 07 хв. в м.Хмельницькому по вул.Західно-Окріжній,19/2, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Шкода, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, огляд проводився в лікаря нарколога за адресою с.Скаржинці Ярмолинецького району Хмельницької області.

Висновок лікаря нарколога №2487 від 04.11.2020 року підтверджує відомості, викладені в протоколі, про перебування ОСОБА_1 , у вказаний день та час, в стані наркотичного сп`яніння (а.с.2).

Даними розписки ОСОБА_2 підтверджується, що він зобов`язався взяти на зберігання автомобіль Шкода Фабія, д.н.з. НОМЕР_1 , та не допустити до керування ОСОБА_1 до повного витверезення.

Крім того вина ОСОБА_1 підтверджується переглянутим в апеляційній інстанції відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 проводиться в лікарні. Лікар після огляду зіниць ОСОБА_1 повідомляє, що у останнього червоні оці, в сечі виявлено наркотичну речовину марихуану.

Відтак, вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено суть правопорушення.

Постанова місцевого суду в цій частині є законною, обґрунтованою та відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Відповідно до п. 2.9 ПДР України та ч. 1 ст. 130 КУпАП заборонено керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз зазначених доказів переконливо свідчить, що в діях ОСОБА_1 є невідповідність до пункту 2.9 «а» ПДР та ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній керував транспортним засобом, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння.

Будь-яких підстав не довіряти наведеним вище доказам апеляційний суд не вбачає, оскільки вони не викликають сумнівів у їх достовірності і допустимості, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130КУпАП, об`єктивно узгоджуються між собою, взаємодоповнюють один одного та повністю у своїй сукупності відтворюють картину вчиненого.

Що стосується доводів апеляційної скарги, про те, що тест на визначення наявності 10 видів наркотиків дає попередній аналітичний результат, а для отримання заключного результату необхідне лабораторне дослідження біоматеріалу, тому проведений тест щодо нього є хибним і не може бути доказом його вини, є необґрунтованими і спростовується відповіддю на запит директора КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради№4065 від 13.09.2021 року, з якого слідує, що швидкий тест на виявлення наркотичних речовин є лабораторним дослідженням, відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11.11.2015 року.

Посилання апелянта на те, що матеріали справи не містять сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку тесту на виявлення 10 видів наркотиків, та підтверджень того, що він дозволений МОЗ для використання в закладах охорони здоров`я для проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, є безпідставними, оскільки згідно розділу ІІ п.5 Інструкції №1452/735, зокрема, не зазначено вимоги про долучення останніх до матеріалів справи та про надання таких ОСОБА_1 не заявляв клопотань.

Твердження апелянта, що обставини справи свідчать про недотримання проведеної процедури огляду щодо нього, що суперечить вимогам Інструкції, є необґрунтованими і розцінюються, як намагання уникнути адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене, вважаю, що висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами, особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, ґрунтується на Законі.

Що стосується доводів апеляційної скарги відносно звинувачення ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, то вони заслуговують на увагу, оскільки згідно із ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких обґрунтовується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вищезазначені вимоги чинного законодавства при розгляді адміністративної справи судом першої інстанції, в частині визнання ОСОБА_1 винним за ч.2 ст.130 КУпАП, дотримано не було, внаслідок чого було постановлено рішення, яке, в цій частині, підлягає скасуванню.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст.9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок правління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, основною ознакою правопорушення є вина у виді умислу або необережності.

Суддя міськрайонного суду, розглядаючи справу по суті, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченому ч. 2 ст. 130 КУпАП, у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, оскільки той повторно, вчинив адміністративне правопорушення протягом року, цих вимог закону не дотримався.

Такий висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи і є безпідставним, в частині визнання ОСОБА_1 винним у правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.130 КУпАП.

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вимогами ч.2 ст.130 КУпАП, передбачено що керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, повторно протягом року тягнуть за собою відповідальність.

?У розглядуваній справі суд не вжив усіх заходів для з`ясування обставин вчинення правопорушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення серія ДПР №301601 від 28.12.2020 року.

З названого протоколу (а.с.18) слідує, що у вину ОСОБА_1 поставлено те, що він, у вказаному місці, 27.12.2020 року о 22 год. 08хв., з явними ознаками наркотичного сп`яніння (дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук) повторно протягом року, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився, що підтверджується висновком лікаря, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

Приймаючи рішення у справі, суд не дав оцінки, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у відсутності двох свідків, як того вимагає чинне законодавство.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858. Вказаними нормативними документами передбачено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану сп`яніння.

Відповідно до ст. 266 КУпАП та п. 4 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 7 листопада 2015 р. № 1395 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, в разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладах охорони здоров`я поліцейський, згідно п. 6 розділу 9 вищевказаної Інструкції, в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Ухвалюючи рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції не врахував вищевказаних обставин. Складення протоколу без присутності свідків, які згідно вищевказаних положень законодавства мають бути обов`язково залученими в даному випадку, вказує на недопустимість протоколу, який не може бути покладений в основу доведеності вини особи.

Крім того, з переглянутого відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що під час відмови ОСОБА_1 здати біоматеріал для проведення тесту на наявність 10 видів наркотичних засобів, був присутній лікар та відсутні свідки.

З огляду на викладене, у судді місцевого суду не було правових підстав визнавати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, оскільки в його діях відсутня об`єктивна сторона цього правопорушення.

Наведені обставини дають підставу для скасування постанови судді місцевого суду із закриттям провадження по справі, в частині визнання винним ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

В частині визнання ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.130 КУпАП, слід призначити адміністративне стягнення відповідно до санкції цієї статті.

Керуючись п.1 ст.247, п.2 ч.8 ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 , в частині визнання його винним за ч.2 ст. 130 КУпАП та накладення стягнення відповідно до ч.2 ст.36 КупАП - скасувати.

Апеляційне провадження щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Виключити з постанови суду посилання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, на підставі ст.36 ч.2 КУпАП, за ч.2 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Вважати ОСОБА_1 визнаного винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.