ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2021 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Гаєва Л.В., за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сухорукової М.Я., розглянувши матеріали справи, які надійшли із відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, яка зареєстрована, та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягалась,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП

ВСТАНОВИЛА:

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що 01.07.2021 року вчинила ОСОБА_1 домашнє насильство психологічного характеру відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання.

ОСОБА_1 у судовому засіданні не визнала вину у вчиненні адміністративного правопорушення, та просила закрити вище указану адміністративну справу про її притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Сухорукова М.Я. звернулась до суду із письмовим клопотанням, у якому просила закрити вище указану адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, із підстав зазначених письмово.

Дослідивши адміністративні матеріали разом із наявними у них доказами, суддя приходить до наступного.

Згідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення становить пов`язана із його вчиненням психічна діяльність особи. До ознак, які характеризують суб`єктивну сторону, належить вина, мотив і мета вчинення правопорушення. Вина - основна і обов`язкова ознака суб`єктивної сторони будь-якого адміністративного проступку. Це психічне ставлення особи до вчиненого нею суспільно шкідливого діяння і його наслідків, яке виявляється у формі умислу або необережності. Мотив і мета вчинення складу адміністративного правопорушення - факультативні ознаки суб`єктивної сторони складу проступку. Під мотивом розуміється усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яким вона керувалася під час вчинення проступку. Мета - це протиправний результат, наслідок, якого прагне досягти особа вчиненням адміністративного правопорушення.

Як вбачається, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №702920 від 08 липня 2021 року, у порушення вимог ст.256 КУпАП, посадовою особою, а саме працівником поліції не зазначена, та не розкрита об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, а саме не указано, чи була завдана діями ОСОБА_1 шкода фізичному, або психологічному здоров`ю потерпілого, та чи могла така шкода бути завдана ОСОБА_1 .

Окрім цього, працівником поліції у протоколі про адміністративне правопорушення не було зазначено мотив, та мету вчинення ОСОБА_1 такого насильства по відношенню до потерпілого.

Суддя вважає, що долучені до протоколу матеріали є недопустимими доказами, та вони не підтверджують винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Як вбачається, із протоколу про адміністративне правопорушення, у зазначеному протоколі відсутні свідки, які можуть підтвердити обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, постановою Приморського районного суду м. Одеси від 27.07.2021 року було закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.184 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, та працівниками поліції у двох протоколах, що були складені відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, та за ч.2 ст.184 КУпАП, був указаний однаковий час вчинення двох адміністративних правопорушень, тому у судді виникають обґрунтовані сумніви у можливості вчинення одночасно ОСОБА_1 двох адміністративних правопорушень.

Працівники поліції при оформленні матеріалів адміністративної справи не долучили до протоколу про адміністративне правопорушення ні одного доказу на підтвердження обставин, зазначених у протоколі.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При оформленні матеріалів працівник поліції не приєднав будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 вчинила 01.07.2021 року указане адміністративне правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП. Доказів того, що ОСОБА_1 01.07.2021 року вчинила домашнє насильство, насильство за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого суду не надано.

Приймаючи до уваги те, що у вище зазначеній адміністративній справі відсутні належні, допустимі, та достатні докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, суддя приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 01.07.2021 року відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та відсутня подія указаного адміністративного правопорушення.

Тому суддя вважає необхідним закрити адміністративне провадження.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, 280, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП,суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Гаєва Л.В.