Справа № 486/924/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2021 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В., з участю секретаря судового засідання Савчук О.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноярськ, Російська Федерація, громадянина України,одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, керівника Садівничо городницького товариства «Протон», зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні, -

за ч.1 ст. 163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Із протоколу про адміністративне правопорушення № 299 від 04 червня 2021 року слідує, що ОСОБА_1 , як посадова особа керівник СОТ «Протон» несвоєчасно, а саме: 20 травня 2021 року, подав податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, та сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за І квартал 2021 року, термін подання якого не пізніше 11 травня 2021 року.

Своїми діями ОСОБА_1 , як вказано у протоколі, порушив вимоги пп.49.18.2 п. 49.18 ст. 49, пп. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, за передбачена відповідальність за ч.1 ст. 163-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 відображені у протоколі обставини визнав, однак, пояснив, що умислу на порушення строків подання звітності не мав.

Питаннями подання звітів у СТО займається бухгалтер, однак, після створення ОТГ було змінено орган, до якого мають подаватись звіти, а саме: якщо раніше вони подавались до податкового органу в смт. Арбузинка, то зараз до м. Южноукраїнська.

Йому відомо, що у бухгалтера були проблеми із своєчасним поданням звітності роботу програмного забезпечення.

Свідок ОСОБА_2 , будучи допитною в суді згідно із правилами ст. 272 КУпАП, суду пояснила, що вона працює бухгалтером у СТО «Протон» четвертий рік.

У 2021 року два податкові звіти були об`єднані в один, тобто, повинні були бути подані за однією формою.

На початку квітня 2021 року вона, сформувавши звіт, намагалась відправити його через додаток «Приват24», однак, програма не відправляла звіт.

Вона телефонувала і до податкового органу і на «гарячу лінію» «ПриватБанку» аби допомогли виявити причини цього. Однак, їй допомогти не могли, оскільки звіт все одно не був прийнятий.

Нарешті, 20 травня 2021 року звіт якимось чином самостійно пройшов, про що їй надійшло відповідне повідомлення.

Тож, суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідка, дослідивши матеріали провадження у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, виходив із такого.

Зокрема, статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

З урахуванням того, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З урахуванням того, що такі докази мають випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто бути такими, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

У цій ситуації зібрані матеріали як докази, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, особою, за своєю суттю, навіть у їх сукупності, залишать місце сумнівам, а тому вони не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», з огляду на таке.

Так, адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 163-4 КУпАП настає у разі неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

Отже, адміністративна відповідальність за санкцією вищевказаної норми законодавства наступає, зокрема, у разі несвоєчасного подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку.

У даному випадку вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, уповноважена особа підтверджує даними протоколу про адміністративне правопорушення № 299 від 04 червня 2021 року та доданим до нього актом «Про результати камеральної перевірки своєчасності подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також нарахованого єдиного внеску СОТ «Протон» від 04 червня 2021 року.

Разом із цим, ці докази, ані як кожен окремо, так і в сукупності між собою не вказують беззаперечно на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-4 КУпАП, зокрема, на дійсність його суб`єктивної сторони.

Тобто, наявності умислу на його учинення чи то необережності.

Так, згідно ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 11 КУпАП).

Водночас, суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Разом із цим жодний із наданих суду доказів не вказує на форму вини ОСОБА_1 , як то, чи то наявність у нього умислу чи необережності.

Більш того, протокол містить у собі пояснення ОСОБА_1 , із яких слідує, що у зв`язку із введенням нової звітності мали місце проблеми із її поданням. Але ці пояснення уповноваженою особою не були взяти до уваги при складанні протоколу.

При складанні протоколу не було встановлено чи то навмисно скоєне правопорушення, чи з інших причин, які не залежали від ОСОБА_1 , а саме не враховано, зокрема, не коректну роботу чи то збій в програмному забезпеченні ДПС.

Натомість, відсутність умислу у ОСОБА_1 чи то необережності підтверджується як його поясненнями, так і поясненнями свідка.

Зокрема, у відкритих джерелах (мережа Інтернет) у вільному доступі наявний лист- роз`яснення голови Комітету з питань фінансів, податкової та митної політики Верховної Ради України, у яком зазначено, що до Комітету в перших числах травня 2021 року масово надходили скарги від платників податків про неможливість подання податкового розрахунку та неотримання другої квитанції у зв`язку з незабезпеченням Державною податковою службою України коректної роботи програмного забезпечення органу.

Отже, не виключено, що порушення строку подання звітності (20 травня 2021 року при граничному терміні подання до 11 травня 2021 року) мало місце через технічні помилки з боку алгоритмів електронно-комунікаційної системи, в якій органами Державної податкової служби України отримується податкова звітність.

Тим самим, не є доведеним «поза розумним сумнівом» склад правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 .

Адже, як вказав ВС ККС у постанові від 09 квітня 2020 року у справі №761/43930/17, поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

У свою чергу, розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

А за відсутності (недоведеності) ознак суб`єктивної сторони немає підстав говорити про вчинення особою адміністративного правопорушення як протиправної, винної (умисної або необережної) дія чи бездіяльності.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-4 КУпАП, через недоведеність наявності у його діях вини (умислу чи необережності) щодо вчинення правопорушення.

А будь-яких інших доказів в ході судового розгляду, які б спростували такі висновки суду, здобуто не було.

Отже, установлені в суді обставини у їх сукупності, підтверджені свідком, виключають можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-4 КУпАП.

А згідно ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності ( ч.2 ст. 7 КУпАП).

За таких умов, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності суд вважає, що провадження у цій справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, положення якого вказують на те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністі складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню із ОСОБА_1 , так як на нього, за таких обставин, не накладається адміністративне стягнення ( ст. 40-1 КУпАП).

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-4 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 цього ж Кодексу у зв`язку з відсутністю у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І.В. Явіца