Справа № 183/3884/21
№ 3/183/1730/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2021 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Березюк В.В., за участю:

потерпілої ОСОБА_1 ,

представника потерпілої Щербини С.В.,

захисника Медведовської Л.М.,

правопорушника ОСОБА_2 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції № 2 Новомосковського РВП ГУНП України в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Турія Новомиргородського району Кіровоградської області, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

06 червня 2021 року о 09 годині 55 хвилин ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_1 насильство в сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурної лайки, погрозах фізичною розправою, внаслідок чого, могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_1 .

В суді ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вказав, що з лютого 2021 року за адресою, вказаною в протоколі, він не проживає. Там проживають його колишня дружина ОСОБА_1 та їх спільні діти - син та донька. Його мати зробила заповіт на землю, у зв`язку з чим він попросив свою доньку, щоб вона допомогла йому вступити у спадщину і переоформити паї. Вони разом поїхали до нотаріуса і він зробив довіреність на свою доньку, додав, що це було приблизно три роки тому. В подальшому стосунки з дружиною зіпсувались, вони подали на розлучення. 06.06.2021 року він приїхав за місцем мешкання доньки за адресою: АДРЕСА_1 , щоб забрати документи на спадщину, оскільки до сьогоднішнього дня процес оформлення спадщини не завершено. Донька сказала, що ніяких документів у неї не має. В цей час з будинку вибігла його колишня дружина ОСОБА_1 та вчинила сварку.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що 06.06.2021 року до неї додому за адресою: АДРЕСА_1 , приїхав її колишній чоловік та почав говорити, щоб донька віддала йому акт на землю. Дійсно, чоловік давав доньці документи задля того, щоб остання допомогла йому оформити спадщину. Донька довела процес оформлення до стадії, коли необхідно було поїхати до нотаріуса і зробити свідоцтво про право на спадщину, однак цього зроблено не було, бо необхідно було сплатити кошти, від сплати яких ОСОБА_2 відмовився. Документів у їх домоволодінні немає, на її думку, колишній чоловік забрав всі документи, коли виїхав з дому, зокрема, документи на землю. Однак відповідь про відсутність документів ОСОБА_2 не влаштувала і він почав погрожувати фізичною розпраовю, говорити що уб`є та порубає, при цьому, висловлювався нецензурною лайкою. Також додала, що прожила з колишнім чоловіком 23 роки, з лютого місяця 2021 року ОСОБА_2 не проживає за вказаною адресою.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що вона є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вказала, що вона проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . 06.06.2021 року за місцем їх мешкання приїхав її батько ОСОБА_2 з незнайомим їй чоловіком та почав вимагати, щоб вона та її матір віддали йому документи за землю. Так, вона дійсно за проханням батька займалася оформленням документів на його спадщину. Вона довела їх до стадії, коли необхідно було отримати свідоцтво про право на спадщину, однак батько відмовився зробити оплату і тому свідоцтво отримано не було. Пакет документів дійсно зберігався у них вдома, але пропав. Куди поділись документи їй не відомо. Після того, як вони разом з матір`ю сказали ОСОБА_2 , що документів у них немає, батько почав погрожувати її матері ОСОБА_1 фізичною розправою, при цьому виражався нецензурною лайкою. Після чого, вона викликала працівників поліції.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_2 співмешканець його тещі. 05.06.2021 року він попросив його відвезти ОСОБА_2 за місцем його колишнього проживання, для того, щоб останній забрав документи. 06.06.2021 року, вони приїхали за адресою: АДРЕСА_1 . Він лишився за двором, а ОСОБА_2 зайшов в двір. В цей час з будинку вийшла ОСОБА_1 , її син та донька, які почали ображати ОСОБА_2 . Відбулося це, після того, як ОСОБА_2 попросив віддати йому документи. Додав, що не чув, щоб ОСОБА_2 погрожував фізичною розправою, нецензурною лайкою виражався, однак його дружина, син та донька, також виражалися нецензурною лайкою. Крім того, додав, що від поліції вони не тікали. Особисто він нікому не погрожував, можливо ОСОБА_2 і образив свою дружину, однак він це сприймав, як те, що вони «клепають 60-річного діда», а останньому нічого не залишається, як захищатись.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини, його вина у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, окрім показань потерпілої ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами, дослідженими судом: протоколом про адміністративне правопорушення яким зафіксовано факт правопорушення; рапортом інспектора поліції про те, що на службу 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що 06.06.2021 року о 09.58 годині за адресою: АДРЕСА_1 , її колишній чоловік ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно неї домашнє насильство; письмовими поясненнями ОСОБА_1 про те, що 06.06.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , її колишній чоловік ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство відносно неї та її дітей, а саме виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою; письмового пояснення самого ОСОБА_2 про те, що він уперше від працівників поліції почув, що він нібито 06.06.2021 року о 09.35 годині за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 домашнє насильство, що нібито він виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. Також зазначив, що наразі він перебуває на стадії розлучення з дружиною, приїхав за вказаною адресою, для того, щоб забрати свої речі, однак ОСОБА_1 це не сподобалося.

Судом досліджено також протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 06.07.2021 року, згідно з яким ОСОБА_1 просить органи поліції прийняти міри щодо її колишнього чоловіка ОСОБА_2 , який 06.07.2021 року виражався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, однак зазначений доказ суд вважає за необхідне визнати неналежним, оскільки предметом розгляду в даній справі про адміністративне правопорушення є події, які мали місце 06.06.2021 року, в той час, як заява стосується подій від 06.07.2021 року.

Доводи ОСОБА_2 про те, що і дружина також виражалась в його сторону нецензурною лайкою суд приймає до уваги, однак вважає за необхідне зазначити, що суд розглядає справу про адміністративне правопорушення виключно щодо особи, відносно якої складено прокол про адміністративне правопорушення. А, відтак, вирішення питання винуватості чи невинуватості ОСОБА_1 , яка по даній справі має статус потерпілої, суд можливості не має, оскільки це не відповідає вимогам діючого законодавства.

Протокол складено відносно ОСОБА_2 , а відтак суд саме щодо нього має вирішити питання винуватості чи невинуватості.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме, вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_2 судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_2 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 173-2, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 340 гривень 00 копійок.

Стягнути зОСОБА_2 судовий збір на користь держави у сумі 454 гривні 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 дів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню протягом трьох місяців.

Суддя В.В. Березюк