Справа № 309/2519/21
Провадження № 3/309/979/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2021 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Піцур Я.Я., з участю секретаря судового засідання Дюрдь А.І., прокурора Дорошевча Р.Р., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Стеця М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Департаменту внутрішньої безпеки Закарпатського управління Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , поліцейського взводу №1 (швидкого реагування) роти поліції особливого призначення ГУНП в Закарпатській області, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ,обіймаючи посаду поліцейського взводу №1 (швидкого реагування) роти поліції особливого призначення ГУНП в Закарпатській області з 25 березня 2021 року, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, як суб`єкт декларування, згідно підпункту з) пункту 1 частини 1 статті 3ЗУ «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.1 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого періоду декларування (до 01.04.2021), а саме 03.04.2021 року опублікував на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію за 2020 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні прокурор пояснив, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, його вина у вчиненні цього порушення повністю доведена, складений відносно нього протокол відповідає вимогам закону, а тому є всі підстави для визнання ОСОБА_1 винним і застосування відносно нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав.Пояснив, що невчасна подача декларації зумовлена незначним проміжком часу для її подання та необхідністю ознайомлення у цей період із значною кількістю документів, проходження інструктажів. При цьому вже 31 березня він мав бути на навчанні у Львівській області. Він пробував подати декларацію 30.03.2021 року, однак у зв`язку із проблемами із завантаженістю він не зміг цього зробити. Також ствердив, що він не ознайомився з наказом про призначення його на посаду. Однак визнав, що 25.03.2021 року отримав поліцейський жетон. З приводу спроби подання декларації 30 березня він звертався до НАЗК. Пояснив, що 30.03.2021 року пробував подати декларація у себе вдома, а 03.04.2021 року подав її перебуваючи на квартирі в.Ужгороді.

Захисник Стець М.І. зазначив, що оскільки до 01.04.2021 року ОСОБА_1 не ознайомлювався з наказом про призначення його на посаду, то він не може вважтися суб`єктом подання декларації. Також вказав, що ОСОБА_1 не мав умислу на невчасне подання декларації, оскільки у цей короткий період він повинен був вчинити дуже багато дій пов`язаних прийняттям на службу в поліцію. Просить застосувати ст. 22 КУпАП та закрити адміністративну справу за малозначністю.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Стеця М.І., усний висновок прокурора Дорошевича Р.Р.який вважає, що обвинувачення в повному обсязі доведено доказами по справі, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 45 Закону України « Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 25.03.2021 року є поліцейським взводу №1 (швидкого реагування) роти поліції особливого призначення ГУНП в Закарпатській області і, відповідно до пп. з) п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», відноситься до суб`єктів відповідальності за корупційні правопорушення.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачено відповідальність особи за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщені на сайті Національного агентства, ОСОБА_1 подав декларацію за 2020 рік 03 квітня 2021 року о 23 год. 19 хв., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 14від 11.07.2021 року;повідомленням від 09.04.2021 року №48/106/01/17-2020 про несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; витягом з наказу ГУНП в Закарпатській області від 25.03.2021 року за №65 о/с згідно якого ОСОБА_1 прийнято на службу в поліцію, поліцейським взводу №1 (швидкого реагування) роти поліції особливого призначення ГУНП в Закарпатській області з 25.03.2021 року;послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 у період з 01.01.2021 по 03.04.2021 року; рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених ЗУ «Про запобігання корупції», з якими ознайомився ОСОБА_1 25.03.2021 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

В судовому засіданні не встановлено поважних причини, які б перешкоджали ОСОБА_1 своєчасно подати декларацію у строки, які передбачені законом, а саме в даному випадку до 1 квітня 2021 р. Посилання ОСОБА_1 на те, що 30.03.2021 року ним було подано щорічну декларацію, однак через поганий Інтернет та перезагрузку сайту він не зміг перевірити чи така була подана, суд оцінює критично, оскільки згідно даних зазначеної вище послідовності дій користувача ОСОБА_1 , такий 30.03.2021 року не здійснював спроби подати декларацію на офіційному веб-сайті НАЗК. Як слідує з вказаної послідовності дій, після призначення його на посаду 25.03.2021 року ОСОБА_1 вперше увійшов до системи за допомогою ЕЦП 03.04.2021 року о 23:16, після чого ним відразу була подана щорічна декларація.

Даючи оцінку твердженням ОСОБА_1 та захисника Стеця М.І. про те, що на подання декларації було небагато часу і в цей період він був дуже зайнятим (проходження інструктажів, підписання великої кількості документів, а також проходження навчання у Львівській області), суд констатує, що згідно послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» подання щорічної декларації ОСОБА_1 розпочав 03.04.2021 року о 23:16 год і декларація була подана 23:19 год. Тобто для подання такої декларації ОСОБА_1 знадобилося близько трьох хвилин. Як пояснив сам ОСОБА_1 він подавав таку декларацію на основі попередньої. Отже з огляду на те, що для подання щорічної декларації ОСОБА_1 було потрібно витратити незначний проміжок часу, і в період з 25.03.2021 року по 01.04.2021 року мали місце вихідні дні, зокрема неділя 28.03.2021 року, яку як визнав ОСОБА_1 він провів вдома, то на думку суду самі по собі зазначені вище обставини не свідчать про наявність у ОСОБА_1 серйозних перешкод для вчасної подачі декларації.

Також суд відхиляє твердження захисника Стеця М.І. про те, що ОСОБА_1 не може вважатися суб`єктом декларування з посланням на те, що з копією наказу про призначення його на посаду він не ознайомлювався до 01.04.2021 року, оскільки ОСОБА_1 вважається прийнятим на посаду поліцейського саме з дати вказаної в указі. Дата ознайомлення працівника з наказом про прийняття на роботу (призначення на посаду) жодним чином не впливає на факт набуття ним відповідних повноважень згідно наказу про прийняття на роботу, а отже не має якогось самостійного правового значення в аспекті розгляду даної справи. При цьому, в судовому засіданні ОСОБА_1 визнав, що 25.03.2021 року отримав жетон поліцейського та проходив відповідні інструктажі, а отже йому було достеменно відомо про прийняття його на посаду з вказаної дати. Окрім того, 25.03.2021 року ОСОБА_1 під розписку ознайомився з рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених ЗУ «Про запобігання корупції», в яких в тому числі було роз`яснено обов`язок подання щорічної декларації.

Щодо посилання захисника Стеця М.І. на застосування ст. 22 КУпАП суд зазначає наступне.

Відповідно ст. 22 КУпАП, при малозначності правопорушення суддя може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, проте законодавство не містить їх або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі правопорушення, які не становлять шкідливості й не завдають збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Міжнародні стандарти протидії корупції зобов`язують держави вживати заходів для встановлення у своєму національному законодавстві відповідальності за вчинення корупційних діянь. Це закріплено, зокрема, у Главі ІІ «Кримінальної Конвенції про боротьбу з корупцією» від 27.01.1999 року, Главі ІІ Додаткового протоколу до неї від 15.05.2003 року, Главі ІІІ «Конвенції ООН проти корупції» від 31.10.2003 року, що ратифіковані Верховною Радою України 18.10.2006 року та є обов`язковими для України.

Таким чином, адміністративні правопорушення пов`язані з корупцією, не можуть визнаватися малозначними.

Визнання адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією малозначним суперечить принципам запобігання і протидії корупції, не відповідає міжнародним стандартам у цій сфері, не сприятиме зміцненню авторитету країни, завдасть шкоди демократичним засадам управління суспільством, функціонування державного апарату, порушить встановлений порядок здійснення повноважень посадовими і службовими особами органів державної влади.

Отже, виходячи з викладеного, суд не вбачає підстав для застосування у даному випадку приписів ст. 22 КУПАП.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, доведена повністю матеріалами по справі.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи, ступеню його вини, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд вважає необхідним застосовувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується ставка судового збору 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 172-6, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454,00 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Хустський районний суд.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.