Провадження №: 3/752/5821/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року м.Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Токман Ю.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09 квітня2021 року о 10 год. 00 хв., керуючи автомомбілем «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 , в місті Києві на вул. Столичне Шосе, під час перестроювання, не надав дорогу автомобілю «Citroen Jumper», д.н.з. НОМЕР_3 , що рухався в попутному напрямку, по тій смузі на яку він мав намір перестроїтися та скоїв з ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 10.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 09 квітня 2021 року о 10 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 , в місті Києві на вул. Столичне Шосе, з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах з порожнини рота, нестійка хода, поведінка що не відповідає дійсності та обстановці, від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнав. Проти вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП заперечив, повідомив що погано себе почував, внаслідок чого відбулося зіткнення з іншим транспортним засобом. Через погане самопочуття відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки приймав ліки.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Федоров Д.С. просив закрити провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вказав на неправомірність дій співробітників поліції, котрі не озвучили ОСОБА_1 чіткої пропозиції щодо проходження огляду на стан сп`яніння. У протоколі про адміністративне правопорушення неправильно зазначено час проведення процесуальної дії. Згідно з протоколом від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився 9 квітня 2021 року о 10:00, при цьому з відеозапису нагрудної камери поліцейського вбачається, що співробітники поліції прибули на місце ДТП лише о 10:39. У матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп`яніння. На думку захисника, відеозапис з нагрудної камери поліцейського є недопустимим доказом, оскільки ОСОБА_1 не було повідомлено про здійснення відеозапису, крім того відеозапис є неповним та переривається. До пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 захисник просив відноситися критично, оскільки вони є потерпілими у справі за ст. 124 КУпАП.

Вирішуючи питання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень суд виходить з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до п. 10.3 ПДР, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ст. 124 КУпАП встановлює відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція ч. 1 ст.130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 189500 від 09.04.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах з порожнини рота, нестійка хода, поведінка що не відповідає дійсності та обстановці, при цьому від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився; протокол серії ДПР18 № 189498 від 09.04.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом порушив вимоги п. 10.3 ПДР, у результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів; схему місця ДТП; пояснення потерпілого ОСОБА_2 та свідка щодо обставин ДТП; пояснення ОСОБА_1 та захисника Федорова Д.С., які вони надали у судовому засіданні, а також відеозапис з нагрудної камери співробітника поліції якому зафіксовано обставини, що мали місце після приїзду співробітників поліції на місце ДТП, розташування транспортних засобів, а також факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Дослідивши вказані докази, надавши їм оцінку, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення повинно випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Суд вважає, що в даному випадку передбачену законом відповідальність повинен нести ОСОБА_1 .

Доводи захисника щодо незазначення у протоколі точного часу відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не виключають наявності у його діях складу адміністративного правопорушення. Згідно з відеозаписом події співробітники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння як на місці, так і у лікаря нарколога, на що останній відмовився.

Доводи захисника про недопустимість в якості доказу відеозапису з нагрудної відеокамери співробітника поліції на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є необґрунтованими, оскільки обов`язок поліцейського застосовувати технічні засоби відеозапису прямо визначено у ст. 266 КУпАП.

Підстав недовіряти письмовим поясненням свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 щодо обставин ДТП, а також наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння у суду немає.

При цьому , погане самопочуття ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом не позбавляє його обов`язку пойти огляд на стан сп`яніння у встановленому порядку.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив два адміністративні правопорушення, які судом розглядаються одночасно, то відповідно до приписів ч. 2 ст. 36 КУпАП стягнення слід накласти в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Таким чином, на ОСОБА_1 слід накласти стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_4 від 27 грудня 2018 року ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

За таких обставин, відповідно до п.13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» останній звільняється від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ст. 124, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Ю. Ф. Токман