Справа № 222/797/21
Провадження № 3/222/454/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2021 року Суддя Володарського районного суду Донецької області Подліпенець Є.О., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні судді Володарського районного суду Донецької області Подліпенця Є.О. на розгляді перебуває справа про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні, після повідомлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що потерпіла особа ОСОБА_2 , яка склала відносно нього письмову заяву про притягнення до відповідальності є працівником апарату Володарського районного суду Донецької області, зокрема займає посаду помічник судді, ОСОБА_1 виразив недовіру та сумніви в неупередженості судді, що розглядає дану справу ( ОСОБА_3 ), що за своєю суттю є заявою про відвід судді.

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 687832 від 23.06.2021 року ОСОБА_1 21.06.2021 року о 16-00 год., знаходячись біля будинку № 11 по вул. Свободи в смт. Нікольське Нікольського району Донецької області висловлювався нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_2 , чим своїми діями скоїв дрібне хуліганство.

Так, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, а також спеціальних норм, що передбачають можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід.

Водночас ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 року у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні КСУ поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно положень ч.1 ст. 2, ч.2 ст. 7 КУпАП, ст.ст.9, 129 Конституції України при вирішенні питання про відвід судді під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, що не регламентовано нормами КУпАП, є підстави для застосування аналогії закону у вигляді норм КПК України, а питання про відвід вирішувати в порядку ст.ст. 75, 76, 80, 81 КПК України.

За п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частинами 1, 2 ст. 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений в порядку, встановленому ч.3 ст. 35 КПК України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а тому вважаю, що заява про відвід має бути розглянута по суті.

В рішенні Європейського суду у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10.12.2009) зазначено, що наявність безсторонності має визначатися (з огляду на п. 1 ст. 6 Конвенції) за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд загалом та його склад зокрема відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24.02.93, та «Ветштайн проти Швейцарії»; заява № 33958/96). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають відносини, які розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10.06.96). Безсторонність суду визнається, поки не надано доказів протилежного (рішення «Ветштайн проти Швейцарії).

Як встановлено судом, ОСОБА_2 , яка зазначена потерпілою у справі про адміністративне правопорушення, перебуває на посаді помічника судді Володарського районного суду Донецької області.

За таких обставин, за наявності сумнівів ОСОБА_1 в неупередженості судді Подліпенця Є.О., в проваджені якого перебуває справа відносно нього, його заяву про відвід судді, слід передати на розгляд іншому складу суду, визначеному в порядку ст.35 КПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 7 КУпАП, ст.ст. 35, 75, 80, 81 КПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Володарського районного суду Донецької області Подліпенця Є.О. у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_1 передати на розгляд іншого судді цього ж суду, визначеному в порядку, встановленому ч.3 ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.О. Подліпенець