Справа № 154/924/21 Провадження №33/802/568/21 Головуючий у 1 інстанції:Лященко О. В.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Рудись Романа Валерійовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 червня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 12 березня 2021 року о 16 годині 40 хвилин в селі Заріччя по вулиці Новій Володимир-Волинського району Волинської області, керував автомобілем марки ВАЗ-2105 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, зі згоди водія, проводився на місці зупинки, у присутності двох свідків, із застосуванням приладу Драгер, чим порушив п.2.9 А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КпАП України (а.с. 22-23).

Не погоджуючись із постановою судді, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Рудись Р.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Вважає, що постанова місцевого суду була прийнята передчасно, з порушенням вимог чинного законодавства, при цьому суд не в повному обсязі з`ясував обставини справи, які мають значення для правильного вирішення питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необгрунтоване та надто суворе застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необгрунтованою.

Вказує на те, що його підзахисний пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Крім того, ОСОБА_1 просив працівників поліції щоб вони відвезли його на приймальне відділення для того, щоб він зміг здати аналіз крові на вміст алкоголю, так як він не довіряє електронним приборам, якими визначають стан сп`яніння або його відсутність. Йому було відмовлено в категоричній формі. Також не відомо за що оформили на нього протокол, жодних порушень правил дорожнього руху він не порушував. Варто також зауважити, що на сьогоднішній день місце знаходження ОСОБА_1 невідоме, він відсутній за місцем свого проживання вже понад три місяці. Станом на 05.07.2021 року він знаходиться у розшуку, як безвісти зниклий у Республіці Польща, так як перетнув кордон у березні 2021 року і до цих пір не повернувся і не дав жодної звістки про місце його знаходження. Твердження суду у оскаржуваній постанові, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи про адміністративне правопорушення є помилковим (а.с.25-28).

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріалами справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Рудись Р.В., будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду справи (а.с.32), не з`явилися, клопотань про перенесення розгляду справи не подали. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Рудися Р.В., відповідно до вимог ст.268 КпАП України.

За положеннями статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону при розгляді справи, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №229429 від 12.03.2021 року (а.с.2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.5);

- роздруківкою приладу «Drager» від 12.03.2021 року доводиться, що ОСОБА_1 на момент вчинення адміністративного правопорушення перебував у стані алкогольного сп`яніння; результат тесту - 0.85% (а.с.4);

- відеозаписом з нагрудних камер інспекторів поліції (а.с.6).

Згідно довідки Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має повторності вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 КпАП України (а.с.3).

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України.

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

Доводи, на які посилається апелянт, не є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції, як незаконної, та не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

Крім того в судове засідання під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 та його захисник Рудись Р.В. не з`явилися щоб надати пояснення в обґрунтування вимог викладених в апеляційній скарзі, а також ніяких клопотань від них на адресу суду не надходило. Суд приходить до висновку, що підстави для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України відсутні.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Рудись Романа Валерійовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.В. Гапончук