Справа № 264/3391/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.08.2021 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Кузнецов Дмитро Володимирович, розглянувши матеріали, що надійшли з Відділку поліції №1 Маріупольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, який проживає в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130, ч.1 ст.173-2, ст.185 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

26 травня 2021 року о 17.15 години в м.Маріуполь с.Калинівка вул.Підгірна, б.149 ОСОБА_1 керував автомобілем CHEVROLET LACCETTI державний номерний знак НОМЕР_1 , не був пристебнутий ременем безпеки з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, млява річ). Від проведення огляду для визначення стану сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер» та проходження медичного огляду у МНДМ м.Маріуполя в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, та згідно п.п.1.2, 1.3 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, стало підставою для вимоги про проходження відповідно до встановленого п.п.2, 3 вище зазначеної Інструкції порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, від яких він відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України. Через деякий час ОСОБА_1 виявив бажання пройти медичний огляд на визначення стану сп`яніння у МНДМ м.Маріуполя.

26 травня 2021 року о 17.25 години за адресою спільного мешкання в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинив відносно своєї цивільної дружини (співмешканки) громадянки ОСОБА_2 насилля психологічного характеру, а саме: висловлювався у її бік нецензурною лайкою, ображав, погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство.

Він же, 26 травня 2021 року о 17.25 години в м.Маріуполь с.Калинівка вул.Підгірна, біля б.155 ОСОБА_1 ігнорував виконувати наполегливі, неодноразові повторені законні вимогиполіцейського, знаходився у нетверезому стані. Для складання протоколу йому було запропоновано пройти до ВП №1 МРУП, на що громадянин ОСОБА_1 відповів категоричною відмовою, почав відштовхувати від себе працівників поліції, хватав за фірмовий одяг, чим виявив злісну непокору законному розпорядженню працівника поліції.

ОСОБА_1 в жодне судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом та смс-повідомленням.

10 червня 2021 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю отримання юридичної допомоги.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (заява N 3236/03) наголошував, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд розцінює неотримання кореспонденції і судових повісток та неявку в судові засідання, як спробу ОСОБА_1 уникнути відповідальності за правопорушення шляхом затягування розгляду справи та спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності, судом всіляко забезпечувалась змагальність судового процесу та право ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд, що свідчить про дотримання основного принципу Європейського суду з прав людини особа повинна бути почутою.

У справі «Mirovni Institut v. Slovenia» Європейський суд з прав людини відзначив, що судові розгляди мають гарантувати право на публічне слухання в розумінні §1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Винятки повинні бути виправдані особливими обставинами. Як підкреслив Суд, суспільний характер слухань захищає сторони від здійснення правосуддя таємно, без публічного контролю. Це також є одним зі способів підтримки довіри до судів.

У даному випадку суд забезпечив ОСОБА_1 гарантію щодо публічного розгляду справи проти нього і виняток зроблений судом щодо можливості подальшого розгляду справи без його участі із-за зловживання ним своїми процесуальними правами повністю захищає ОСОБА_1 від здійснення правосуддя таємно, без публічного контролю.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи, вважаючи причини неявки особи до суду неповажною та, відповідно до вимог ст.268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи на підставі наявних матеріалів у відсутність ОСОБА_1 , який не прибув в судове засідання без достатніх поважних причин.

Суддя, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що провина ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження, та знаходить можливим притягнути його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2, ст.185, ч.1 ст.130 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена, зокрема, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підтверджується довідкою інспектора СРПП СП ВП №1 МРУП ГУНП в Донецькій області Голубцова С. за фактом розгляду звернення, з якої вбачається, що 26.05.2021 року до ЧЧ відділу поліції № 1 надійшла заява від гр. ОСОБА_2 , в якій вона просить прийняти заходи до її цивільного чоловіка ОСОБА_1 , який 26.05.2021 року приблизно о 16:00 приїхав до неї додому на автомобілі у стані алкогольного сп`яніння та вчинив сварку. Виїздом на місце СРПП було встановлено що гр. ОСОБА_1 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння на автомобілі Шеврале Лачети д/н: НОМЕР_1 приїхав до своєї цивільної дружини гр. ОСОБА_2 та вчинив сварку з нею та її матерю гр. ОСОБА_3 , в ході якої висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, після чого було викликано поліцію, по приїзду якої гр. ОСОБА_1 продовжував висловлюватися нецензурною лайкою, висловлював погрози працівникам поліції, кидався дратися, на зауваження не реагував. Також, до матеріалів справи на підтвердження провини ОСОБА_1 долучені заяви та пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_2 .

Таким чином, суд вважає, що провина ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження та доведена у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані за ст.173-2 ч.1 КУпАП, як вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Що стосується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суд зазначає наступне.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року №1395 водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 6 вказаного розділу у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Аналогічні положення закріплені в пунктах 6, 7 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

На підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інспектором СРПП ВП №1 МРУП ГУНП в Донецькій області Лемешенком А.В. надано копію постанови серії БАБ №336432 від 26.05.2021 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які вказали, що 26.05.2021 року приблизно о 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 за їхньої присутності від проходження медичного огляду за допомогою газоаналізатора «Драгер» та проходження медичного огляду у МНДМ м.Маріуполя в установленому законом порядку відмовився.

Будь-які підстави, які б свідчили про недостовірність свідчень свідків відсутні.

Також, з пояснень ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_1 , зокрема, будучи в стані алкогольного сп`яніння, став керувати автомобілем Шевроле та направився в бік м.Маріуполя, проїхавши метрів 40, зупинився.

Таким чином, суддя вважає, що провина порушника доведена в повному обсязі, а дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Що стосується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП, приходжу до наступного висновку.

За ст.185 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за злісну непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, підтверджується довідкою за фактом розгляду звернення, рапортами.

Таким чином, суд вважає, що провина ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження та доведена у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані за ст.185 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненнями потерпілих, свідків.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, суддя вважає необхідним об`єднати матеріли про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в одне провадження.

Із урахуванням характеру вчиненого правопорушення, обставин даної справи, всіх наявних доказів в їх сукупності, ступінь його вини, вважаю необхідним піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню, передбаченому санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.4 ч.2 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст.36, 130 ч.1, 173-2 ч.1, 185, 283 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП за №264/3391/21 (провадження №3/264/1662/2021), зі справою про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173-2 ч.1 КУпАП за №264/3393/21 (провадження №3/264/1664/2021), зі справою про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП за № 264/3392/21 (провадження №3/264/1663/2021), присвоївши єдиний унікальний номер №264/3391/21, провадження №3/264/1662/2021.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчинені правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.173-2, ст.185 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 454,00 грн. судового збору.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя: Д.В.Кузнецов