Справа № 592/9753/21
Провадження № 3/592/1943/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду міста Суми Косолап М.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, паспорт № НОМЕР_1

за частиною 1 статті 173 - 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ 682989 від 28.07.2021 ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за те, що 28.07.2021 о 22 год. 15 хв. вчинив домашнє насильство, а саме ображав, кричав, нецензурно висловлювався, погрожував фізичною розправою, чим спричинив психологічний тиск відносно ОСОБА_2 .

У судові засідання 10.08.2021, 16.08.2021 та 20.09.2021 ОСОБА_1 будучи належним повідомленим про час та місце розгляду справи не прибув. Про причину неявки суд не повідомив.

Постанови суду від 10.08.2021 та 16.08.2021 про привід у судове засідання ОСОБА_1 не виконані.

Згідно статті 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справ про адміністративні правопорушення передбачені частиною 1 статті 173-2 КУпАП не є обов`язковою.

Дослідивши надані докази, суддя дійшов наступного висновку.

У розумінні статей 8, 256, 283 КУпАП, розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення. За наслідком розгляду протоколу суд має право прийняти одне із рішень, передбачених статті 284 КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 КУпАП).

Частина 1 статті 173 - 2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (пункт 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», далі - Закон).

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (пункт 14 частини 1 статті 1 Закону).

Стамбульською Конвенцією домашнє насильство розуміється як певний спосіб поведінки, якою одна особа намагається утвердити або підтримати контроль над іншою особою, що відноситься до певної вразливої групи і знаходиться у вразливій ситуації.

Судом встановлено наступні обставини.

З дослідженої у судовому засіданні електронної картки 102 з «Інформаційного порталу Національної поліції України» від 28.07.2021 вбачається, що о 22 год. 12 хв. від ОСОБА_2 надійшло повідомлення про те, що колишній хлопець ОСОБА_1 можливо в стані наркотичного сп`яніння повторно приходив до неї, стукав у двері, кричав під вікнами, 5 хв. тому втік. Хвилюється, що може заважати сусідам. Зараз наряду не потрібно їхати.

28.07.2021 інспектором СПДН ВП Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області Лисенко Юлією складено протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію у якому ОСОБА_2 зазначила, що 28.07.2021 о 22 год. 15 хв. її колишній співмешканець ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, а саме: ображав, кричав, нецензурно висловлювався, погрожував фізичною розправою.

У письмових поясненнях від 28.07.2021 ОСОБА_2 зазначила, що 28.07.2021 о 22 год. 15 хв. її колишній співмешканець ОСОБА_1 прийшов за її місцем мешкання та почав вчиняти сварку, в ході якої він її ображав, кричав, нецензурно висловлювався та погрожував фізичною розправою.

Відповідно до письмових пояснень від 28.07.2021 ОСОБА_1 від дачі показань відмовився.

Згідно статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь.

Проаналізувавши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів, які б доводили поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції частини 1 статті 1732 КУпАП, які б підпадали під ознаки дій психологічного характеру щодо ОСОБА_2 за обставин викладених у протоколі.

Зокрема не надано доказів, що діяння між особою відносно якої складено протокол та вказаною у ньому потерпілою підпадає під ознаки домашнього насильства, з огляду на приписи пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення за обставин викладених у протоколі, що є предметом розгляду.

З огляду на викладене, оскільки будь-яких доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП матеріали справи не містять, то вважаю за необхідне на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП закрити відносно нього провадження в справі.

Керуючись частиною 1 статті 173-2, пунктом 1 статті 247, пунктом 3 частини 1 статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.М. Косолап