Справа 362/4508/21
Провадження 3/362/1914/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2021 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Сухарева О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, -

ВСТАНОВИВ:

До Васильківського міськрайонного суду Київської області 26.08.2021 надійшла справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 .

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений був належним чином шляхом направлення повістки на адресу його місця проживання, яку він отримав 03.09.2021, про що свідчить повідомлення про вручення. Тому вважаю за можливе розглянути справу на підставі наявних в справі письмових доказів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 10.08.2021 о 13 год. 18 хв. в с. Черниші по вул. Устимівській водій ОСОБА_1 керував мопедом «Рига» без номерного знака в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія на місці зупинки у встановленому законом порядку проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням алкотестера «Drager 6810».

Судом досліджено наявні в справі письмові докази, а саме:

- протокол про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 175343 від 10.08.2021, в якому вказано суть адміністративного правопорушення та кваліфікацію дій ОСОБА_1 , в графі «пояснення» ОСОБА_1 вказано - «більше пити не буду» (а.с. 1);

- роздруківка результату тесту № 2184 від 10.08.2021, підписану ОСОБА_1 без зауважень та заперечень, відповідно до якої вміст алкоголю у видихуваному ОСОБА_1 повітрі становить 0,52 ‰ (а.с. 2);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляд на стан сп`яніння позитивний 0,52 ‰, в графі «з результатом згоден» стоїть підпис ОСОБА_1 (а.с. 3);

- направлення водія на огляд до медичного закладу, відповідно до якого проходити огляд в Білоцерківській лікарні № 4 ОСОБА_1 відмовився (а.с. 4);

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАВ № 387524 від 10.08.2021, з якої вбачається, що ОСОБА_1 керував мопедом, будучи позбавленим права керування постановою Васильківського міськрайонного суду від 16.10.2020 терміном на 1 рік (а.с. 5);

- картку обліку адміністративного правопорушення, відповідно до якої 16.10.2020 на ОСОБА_1 постановою Васильківського міськрайонногосуду Київської області накладено стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 6)

- довідку інспектора САП Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, відповідно до якої ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував (а.с. 7);

- відеозапис з нагрудної камери поліцейського, яка міститься на диску як додатку до протоколу, з якої вбачається, що на мопеді «Рига» без номерного знака їде чоловік, на вимогу працівників поліції про зупинку, зупиняється та спілкується з поліцейськими. Відео не містить звуку, тому встановити про що вони говорять не вбачається можливим, однак видно, що поліцейський перевіряє особу по базі даних, оскільки чоловік показує, що документів при собі ніяких не має, далі видно процес оформлення документів, в руках поліцейський тримає роздруківку тесту на стан алкогольного спяніння (а.с. 8).

Відповідно до ч. 2 ст. 266 ККУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Таким чином, враховуючи застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису, такий відеозапис є можливим для відтворення, доданий до протоколу у встановленому законом порядку, тому суд визнає його належним і допустимим доказом у даній справі.

Ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пунктів 2, 4, 6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння, відповідно до п. 3 цієї інструкції, є порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп`яніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що поліцейським було дотримано норми вказаної Інструкції, в нього були наявні підстави вважати, що водій ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу. За результатами огляду виявилось, що вміст алкоголю у видихуваному ним повітрі становило 0,52 ‰, що перевищує допустиму норму. Результати тесту не оспорювались ОСОБА_1 , який підписав роздруківку тесту та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також в протоколі про адміністративне правопорушення підтвердив, що вживав алкоголь зобов`язувався більше не пити.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Враховуючи все вище зазначене, суд вважає, що своїми діями водій ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 175343, а саме - п. 2.9 а) ПДР України, і в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки він протягом року вже притягався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, яка полягає в накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Як вбачається з довідки про отримання посвідчення водія, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Як вбачається з п. 1.10 ПДР України водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія то, в розумінні п. 1.10 ПДР України, він не є водієм, а тому щодо нього необхідно застосовувати санкцію ч. 2 ст. 130 КУпАП, як щодо інших осіб, тобто штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Враховуючи особу винного, його ставлення до вчиненого, те, що ОСОБА_1 протягом року вже був позбавлений водійських прав за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак на шлях виправлення не став і продовжує керувати належним йому транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння вже без посвідчення водія, приходжу до висновку про необхідність застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 9, 24, 27, 33, 40-1, 130, 221, 245, 251, 252, 256, 265-1, 268, 276, 277, 283, 284, 285, 289, 298, 299 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. в дохід держави (Отримувач: Київська обл../м. Київ/21081300. Рахунок №UA0010001. Банк: Казначейство України (ЕАП) . Призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з оплатним вилученням транспортного засобу мопеду «Рига» без номерного знаку.

Стягнути з ОСОБА_1 454 грн. судового збору (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Відповідно до положень ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання- три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Сухарева О.В.