ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/2072/19

провадження № 3-в/0285/69/21

31 серпня 2021 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Нагорнюк Ю.В., розглянувши подання начальника Новоград-Волинського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області, про вирішення питання пов`язаного з виконанням постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 08.08.2019 відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирська область, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , непрацюючого,

УСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання, з якого вбачається, що постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області 08.08.2019 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт. ОСОБА_1 видано направлення до КП «Новоград-Волинськжитлосервіс» для відбування адміністративного стягнення. У зв`язку з відсутністю фінансування і відсутністю робіт ОСОБА_1 не відбув суспільно-корисні роботи. Центром пробації були направлені звернення до Новоград-Волинської місцевої прокуратури та до Новоград-Волинського ВП ГУНП у Житомирській області про відповідне реагування, але фактів вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення правоохоронними органами не встановлено. У зв`язку з викладеним орган пробації просить застосувати аналогію закону, а саме: норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, оскільки з дати набрання постановою законної сили пройшло два роки.

Дослідивши подання, матеріали справи № 285/2072/19 та подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції. Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У п. 3.4 і 3.6. свого рішення від 11.10.2011 р. (справа № 10-рп/2011) Конституційний Суд України, аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 80 КК України о соба звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеженн волі. Також встановлено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин.

У КУпАП відсутня норма права, яка б врегульовувала питання про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, проте вказані питання врегульовані чинним КК України, а тому суддя приходить до переконання про доцільність при розгляді даного подання застосувати аналогію права, застосувавши положення статті 80 КК України.

Відповідно до положень ст.ст. 304, 305 КУпАП контроль з правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом. Питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Оскільки постанова Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області по справі № 285/2072/19 (3/0285/940/19) від 08.08.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності набрала законної сили 20.08.2019 та на момент розгляду справи не виконана за обставин, які не свідчать про ухилення правопорушника від її виконання, тому встановлені підстави для звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови суду.

Керуючись ст.ст. 23, 32, 294, 325-4, 326 КУпАП, ст. 80 КК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Новоград-Волинського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області задовольнити

Звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт, накладеного постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області по справі № 285/2072/19 (3/0285/940/19) від 08.08.2019, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя :