ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1867/21

12 жовтня 2021 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Грипіч Л.А.

розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 08.09.2020, не працює, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2021 року о 18 год 30 хв на 114 км 510 м автодороги Н25 Городище-Рівне-Старокостянтинів відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інспектором взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №300027 з якого вбачається, що 01.07.2021 о 11 год. 44 хв. на автодороги Н25 Городище-Рівне-Старокостянтинів водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_2 не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, при виникненні небезпеки в русі не вжив всіх заходів для зменшення швидкості руху, а в разі необхідності аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників дорожнього руху об`їзду перешкоди та при зустрічному роз`їзді не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом DAF XF105.510, державний номерний знак НОМЕР_3 з напівпричіпом Wielton NW, державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку та об`їжджав перешкоду, в результаті зіткнення автомобіль Ford, ставши некерованим, допустив зіткнення з транспортним засобом DAF XF105.510, державний номерний знак НОМЕР_5 з напівпричіпом Bador, державний номерний знак НОМЕР_6 під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку та об`їжджав перешкоду, в подальшому автомобіль Ford, ставши некерованим, допустив з`їзд у кювет з подальшим наїздом на опору освітлення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив 2.3«б» та 12.3 Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення та пояснив, що він рухався у своїй смузі, на смугу зустрічного руху не виїжджав і зробив все, аби уникнути зіткнення з транспортним засобом, який виїхав у зустрічному напрямку та виїхав на його смугу руху.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Маєвський О.А. подав письмові пояснення, у яких зазначив, що ОСОБА_1 рухався у своїй смузі з дозволеною швидкістю, а водій автомобіля DAF XF105.510, державний номерний знак НОМЕР_3 з напівпричіпом Wielton NW, мав намір повертати ліворуч на другорядну дорогу, у зв`язку з чим виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого ОСОБА_1 зачепив автомобіль ОСОБА_2 своїм лівим дзеркалом, після чого по інертному руху зіткнувся з транспортним засобом DAF XF105.510, державний номерний знак НОМЕР_5 з напівпричіпом Bador, державний номерний знак НОМЕР_6 , який рухався за ОСОБА_4 і який теж мав намір повертати ліворуч, а після цього злетів в кювет де наїхав на електроопору. Просить закрити провадження у справ у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Олійник В.О. факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення заперечив та пояснив, що доказів порушення останнім вимог п.2.3«б» та 12.3 Правил дорожнього руху матеріали справи не містять та просить закрити провадження у справі.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисників, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши протокол та матеріали, додані до протоколу, дійшов наступних висновків.

Так на підтвердження порушення ОСОБА_1 п.2.3«б», та п.12.3 Правил дорожнього руху України та вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення надано протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №300027 від 01.07.2021, схему місця ДТП, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 01.07.2021.

При цьому суд враховує, що відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1, 2 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративне правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Так відповідно до п.2.3 «б» Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.12.3 Правил дорожнього руху України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідно до ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Разом з тим судом встановлено, що матеріли справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 п.2.3«б» та п.12.3 Правил дорожнього руху України, а саме, що останній не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не відповідно реагував на її зміну, відволікався від керування цим засобом у дорозі, при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, останній негайно не вживав заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Такими доказами можуть бути показання свідків, відеозаписи тощо.

Так протокол про адміністративне правопорушення містить лише викладені поліцейським обставини справи події, а схема місця ДТП лише фіксує розміщення учасників ДТП та місце зіткнення, відомості про що внесені до протоколу та схеми за наслідками огляду місця події.

З оглянутого в судовому засіданні наданого представником потерпілого відеозапису з відеореєстратора одного із вантажних автомобіль, яким керував один з учасників ДТП ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався у своїй смузі руху, на зустрічну смугу руху не виїжджав.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів порушення ОСОБА_1 п.2.3«б» та п.12.3 Правил дорожнього руху України матеріали справи не містять.

При цьому, суд не приймає до уваги надані захисником ОСОБА_1 адвокатом Маєвським О.А. пояснення про те, що водій автомобіля DAF XF105.510, державний номерний знак НОМЕР_3 з напівпричіпом Wielton NW, та водій автомобіля DAF XF105.510, державний номерний знак НОМЕР_5 з напівпричіпом Bador, державний номерний знак НОМЕР_6 мали намір повертати ліворуч на другорядну дорогу, у зв`язку з чим виїхали на смугу зустрічного руху, оскільки схема місця ДТП не містить відомостей про наявний на вказаній ділянці поворот.

Відтак, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого та ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд також враховує, що 17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Так в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Щодо формулювання суті адміністративного правопорушення, то Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Відтак, наявні в матеріалах справи докази викликають у суду обґрунтований сумнів у доведеності поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому суд дійшов переконливого висновку про те, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі №564/1867/21 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненської апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяЛ. А. Грипіч