Справа № 509/3742/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2021 року Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Євгеній Миколайович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 504869 від 05.07.2021 року гр. ОСОБА_1 05.07.2021 року о 17:40 год в с.Лиманка, проспект Небесної Сотні, 38 к1, керуючи транспортним засобом «MERCEDES Vito» н.з. НОМЕР_1 за одночасному прямуванню в одному напрямку не надав дорогу транспортному засобу, який рухався праворуч ближче до правого краю проїзної частини, чим порушив вимоги п. 10.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив суду, що керуючи автомобілем «MERCEDES Vito» н.з. НОМЕР_1 , 05.07.2021 року потрапив в дорожньо-транспортну пригоду саме з вини водія транспортного засобу «Toyota RAV4» д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки останній проігнорував дорожній знак 1.5.2 звуження дороги з правого боку, а також не забезпечив безпечну дистанцію між транспортними засобами при виїзді на його смугу руху, внаслідок чого і відбулося зіткнення. Водій авто «Toyota RAV4» д.н.з. НОМЕР_2 рухаючись в правій полосі без ввімкненого сигналу повороту виїхав в полосу, в якій здійснював рух ОСОБА_1 . Також надав до суду фото та відеоматеріали, з місця ДТП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознайомившись з наданими ним відеоматеріалами та фотознімками, дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить наступного висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Умовою настання адміністративної, а не іншого виду юридичної відповідальності є: наявний причинний зв`язок між порушенням ПДР та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Пунктом 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року N18 передбачено, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення ПДР.

Суд звертає увагу, що інспектором СРПП ВП № 2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Шевченко О.В. в протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не зазначено про пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, а також не зазначено з яким саме транспортним засобом взагалі відбулося зіткнення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 ПДР вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 10.3 ПДР у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

З пояснень водія ОСОБА_1 , наданих ним в судовому засіданні та з фото- і відеоматеріалів, безпосередньо оглянутих в судовому засіданні, схеми місцяДТП встановлено, що водій автомобіля «MERCEDES Vito» н.з. НОМЕР_1 рухався в лівій смузі, прямолінійно, без зміни напрямку руху. Водій автомобіля «Toyota RAV4» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 рухався попутно в правій смузі, та не надав перевагу в русі транспортному засобу «MERCEDES Vito» н.з. НОМЕР_1 , не виконавши при цьому вимоги дорожнього знаку 1.5.2. "Звуження дороги з правого боку" та здійснив виїзд на смугу в якій рухався «MERCEDES Vito» н.з. НОМЕР_1 , не надавши останньому переваги в русі.

З наданого суду фото вбачається наявність встановленого дорожнього знаку 1.5.2. "Звуження дороги з правого боку". Однак вказаний дорожній знак не було відображено на схемі місця ДТП при її складанні інспектором СРПП ВП № 2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Шевченко О.В.

Також, до суду ОСОБА_1 подав відеозапис з місця події, на якому чітко видно встановлений дорожній знак 1.5.2 звуження дороги з правого боку.

Знак попереджує про звуження дороги більш як на 0,5 м поза населеними пунктами, а в населених пунктах - перед ділянками доріг, на яких ширина проїзної частини зменшується на одну смугу або більше.

Поза населеними пунктами знаки встановлюються перед мостами, естакадами, шляхопроводами і тунелями, якщо ширина проїзної частини в межах штучної споруди дорівнює або менша, ніж на підходах до неї, а в населених пунктах - якщо ширина проїзної частини менша, ніж на підходах до цих інженерних споруд.

Для дотримання безпеки дорожнього руху водієві на таких ділянках дороги рекомендується знизити швидкість і бути особливо уважним при утрудненому зустрічному роз`їзді транспортних засобів, а також при перестроюванні зі смуги руху, що закінчується, на суміжну.

З фото та відеозапису чітко видно, що дорожній знак розміщується таким чином, що його було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби.

Відповідно до п. 8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до 8.2 ПДР дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією. Тимчасові дорожні знаки розміщуються на переносних пристроях, дорожньому обладнанні або закріплюються на щиті з фоном жовтого кольору і мають перевагу перед постійними дорожніми знаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 252 КУпАП).

Згідно ч. 1 ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ст. 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Таким чином, оцінюючи всі докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінюючи докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходжу до переконання, що оскільки факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не знайшов свого підтвердження під час розгляду адміністративної справи в суді, вважаю, що провадження в даній справі підлягає до закриття на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень в діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 33, 36, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 251, 252, 268, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності у його діях події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області.

Суддя: Є. М. Панасенко