Справа № 149/654/21
Провадження № 33/801/629/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Войнаревич М. Г.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 серпня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08 квітня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 454,40 грн.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 полягають в тому, що він не є суб`єктом правопорушення, оскільки не перебував за кермом, тобто не був водієм транспортного засобу під час зупинки. І взагалі, вважає, що у працівників поліції не було підстав, передбачених ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух», для зупинки транспортного засобу.

Зазначає також, про відсутність у матеріалах справи відеодоказів з нагрудних камер поліцейських, про відсутність в поясненнях свідків відомостей про їх попередження за ст. 384, 385 КК України, а також про те, що рапорти працівників поліції не можуть бути доказами у справі в силу положень ст. 251 КпАП України.

Крім того, апелянтом порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що після ДТП він перебував на лікуванні, а також у зв`язку з карантинними заходами тривалий час знаходився за місцем свого проживання.

Згідно з статтею 289 КпАП України апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладенні у клопотанні доводи, причини пропуску строку слід визнати поважними та поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08 квітня 2021 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити. Пояснив, що зазнає переслідування з боку працівників поліції, так як перебуває в неприязних відносинах з одним із них. В ніч, коли сталася подія, не керував своїм автомобілем, а сидів збоку. За кермом перебував його товариш на ім`я ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_4 суду підтвердив, що в день події ОСОБА_1 працював у нього на об`єкті, після чого повечеряли та вживали алкоголь. ОСОБА_1 мав відвезти на інший об`єкт, де він залишив автомобіль, його товариш. Але при тому як його зупинили працівники поліції він не був присутній, і хто в цей час перебував за кермом, йому невідомо.

Апеляційний суд згідно з вимогами статті 294 КпАП України, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 448632 від 14.01.2021 року водій ОСОБА_1 о 23 год 50 хв цього ж дня - 14.01.2021 в місті Хмільник по вул. 1-го Травня, 54/65 керував автомобілем «ЗАЗ» 110597 д.н.з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, що виражались запахом з ротової порожнини, хиткою ходою, порушенням мовлення. Від проходження огляду для встановлення факту сп`яніння у встановленому порядку водій відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КпАП України.

Відповідно до вимог статті 256 КпАП України, якою врегульовано зміст протоколу про адміністративне правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений та підписаний уповноваженою на те особою - інспектором СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Палійчук І.О. Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст. 254, 356 КпАП України, тому є належним доказом по справі.

Під час складання протоколу ОСОБА_1 був присутній та ознайомлений із його змістом, йому були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КпАП України, повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться у Хмільницькому міськрайонному суді. Жодних зауважень чи незгоди із його змістом останнім не зазначено, як і не вказано щодо протиправності дій працівників поліції при його складанні. Натомість ОСОБА_1 відмовився від підпису та дачі пояснень.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційних вимог апеляційний суд виходить з того, що згідно з статтею 266 КпАП України особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Тобто, якщо у поліцейського виникла підозра про перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані сп`яніння, він має право направити цю особу для проведення відповідного огляду.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

Статтею 130 КпАП України передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння складено протокол про адміністративне правопорушення з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до рапорта інспектора СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Палійчука І. 14.01.2021 о 23-50 год під час несення служби на службовому автомобілі, перебуваючи у м. Хмільнику по вул.1-го Травня, відповідно до ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», був зупинений автомобіль марки "ЗАЗ" д.н.з. НОМЕР_2 д.н.з НОМЕР_1 у якого не горів задній правий світловий габарит (стоп поворот). Під час зупинки даного транспортного засобу було застосовано спеціальні проблискові маячки червоного та синього кольорів і спецсигнал. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 було виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, мав хитку ходу, що було підставою для проведення медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», або ж у КНП «Хмільницька ЦРЛ», на що ОСОБА_1 не поголився.

Крім того, встановлено, що водій ОСОБА_1 немає права керування транспортним засобом, оскільки попередньо був позбавлений його Хмільницьким міськрайонним судом. На законну вимогу пред`явити свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб та ПОЦСНТЗ ОСОБА_1 відмовився, а тому за порушення п. п. 2.1а, б, г та п.9.2 ПДР на водія було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАА №866288 від 14.01.2021, БАА №866287 від 14.01.2021 та відсторонено останнього від права керування будь-якими транспортними засобами.

Як вбачається із відеозапису фіксування події нагрудними камерами поліцейських, а також камерою службового автомобіля, автомобіль "ЗАЗ" д.н.з. НОМЕР_2 д.н.з НОМЕР_1 зафіксований в момент зупинки, яка здійснена відповідно до ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», оскільки у вказаному автомобілі не горів задній правий світловий габарит (стоп поворот).

Дані обставини, як причину зупинки, працівники поліції і пояснювали ОСОБА_1 .

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду для визнання стану алкогольного сп`яніння також підтверджується відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Відтак доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав зупинення транспортного засобу є безпідставними та спростовуються зазначеним вище.

Крім того, із відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 дійсно заперечував факт керування транспортним засобом, проте не вказав особу, яка керувала його авто. На відеозаписі зафіксовано, як працівники поліції перепитують особу на ім`я « ОСОБА_3 », який був поряд з ОСОБА_1 в момент зупинки транспортного засобу, чи він керував транспортним засобом, на що той заперечив.

Отже, переконливих доводів, які б спростовували чи ставили під сумнів висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Слід звернути увагу, що сама по собі незгода особи з діями поліцейських під час зупинки транспортного засобу, спілкування з водієм транспортного засобу тощо є підставою для оскарження їхніх дій у встановленому порядку шляхом звернення до керівництва відповідного органу Національної поліції або до прокуратури чи до суду.

Проте доказів оскарження протиправності дій працівників поліції під час зупинки, чи під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 до суду першої інстанції і до апеляційного суду не представив.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08 квітня 2021 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, Суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08 квітня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М .Стадник