Справа № 732/730/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.08.2021року Суддя Городнянського районного суду Чернігівської області КарпинськаН.М., при секретарі Кирієнко Т.М., за участі ОСОБА_1 , адвоката Слєпченко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Городня справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділу поліцейської діяльності № 1 Чернігівського районного управління поліції Головного управління національної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КупАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу серії ДПР18 № 472603 від 10.05.2021 ОСОБА_1 10 травня 2021 року о 22-гій годині 55 хвилин в м. Городня по вул. Святомиколаївська біля будинку 4 керував автомобілем марки Volkswagen Passat 16 KAT днз НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився із застосуванням приладу АлкоФор 505 , результат тесту № 00114 склав 0,648 %. Інкриміновано порушення вимог п.2.9 „а Правил дорожнього руху України та вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав. Пояснив, що йому не забезпечили освідування у лікарні. Сам він на той момент мав перелом голеностопного сустава зі зміщенням та на наступний день була запланована операція, яку і зробив 11.05.2021. Тому його хитка хода, яку інспектор розцінив як ознака спяніння, була результатом хвороби. За приписом лікаря він приймав кетонал, в той вечір пив каву. Позначка на приборі 0,648 % як стан спяніння його здивувала. Він наполягав, щоб його доставили до лікарні на освідування. На що йому поліцейські повідомили, що в лікарні такий самий прилад, а біологічні зразки відбираються тільки при дорожньо-транспортній пригоді. Тоді ОСОБА_1 спитав: „Так що мені ДТП вчинити, щоб Ви мене доставили на освідування в лікарню.

ОСОБА_1 та адвокат Слєпченко С.А. , посилаючись на порушення порядку збирання доказів, вважали всі надані докази недопустимими, та при недоведеності вини допустимими доказами у встановленому законом порядку просили провадження у справі закрити.

Свідок ОСОБА_2 у суді у своїх показаннях розповів, що причиною зупинки ОСОБА_1 стало те, що він рухався на транспортному засобі з номерами іноземної реєстрації. Був зупинений проблисковими маятничками і при встановленні особи водія у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного спяніння: запах алкоголю, почервоніння очей, хитка хода та невнятна мова. Йому запропонували пройти огляд на стан спяніння із застосуванням приладу АлкоФор 505 і результат тесту склав 0,648 %. Тоді він сказав, що у лікарні бажає здати кров на аналіз і не згоден із результатом тесту. ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_1 , що кров на аналіз здаються при ДТП, а в лікарні такий самий апарат і ніхто у нього аналізів в лікарні брати не буде. На думку, ОСОБА_2 , сам ОСОБА_1 , щоб довести зворотнє, мав самостійно звертитися у лікарню і доводити свою невинність. Оскільки, він, як зрозумів свідок, був не згоден пройти огляд в лікарні на такому ж апараті, а вимагав медичних аналізів, свідок ОСОБА_2 (поліцейський) відмовив йому у освідуванні на стан спяніння в лікарні.

Свідок ОСОБА_3 у судів свідчив про те, що ввечері 10.05.2021 року пили каву із ОСОБА_1 та розїхались кожен своїм автомобілем, пізніше йому подзвонив ОСОБА_4 та попросив забрати його авто, оскільки патрульні відсторонили його від керування. На момент зупинки і проходження тесту та складення протоколу свідок ОСОБА_5 присутнім на місці події не був.

Заслухавши особу відносно якої складено протокол, дослідивщи заявлені у справі докази і відеофіксацію, допитавши свідка ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 , суд дійшов наступного висновку.

Дійсно, згідно п.2.9 „а ПДР забороняється керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак таке керування має бути доведено у встановленому законом порядку.

Із дослідженого в судовому засіданні відеодоказу встановлено, що ОСОБА_1 на момент його зупинки і проведення тесту поліцейськими чітко, послідовно, зрозуміло і наполегливо висловлював свою незгоду із результатом такого тесту, наполягав постійно: „Їдемо в лікарню разом. На що ОСОБА_2 відповів „Ні, ми напишем протокол за результатами тесту, а Ви їдьте здавайте аналізи, доводьте самі.

Наведене грубо суперечить вимогам ч.3 ст. 266 КупАП (в редакції статті із змінами, внесеними Законом України № 1231-1Х від 16.02.2021), за нормою якої у разі незгоди водія з результатами проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, ОГЛЯД ПРОВОДИТЬСЯ В ЗАКЛАДАХ ОХОРОНИ ЗДОРОВЯ.

Про незгоду із результатом тесту свідчить як вербальне твердження оглянутого, що зафіксовано відеозаписом, так і його відмова від підпису у результаті тесту та у передчасно складеному протоколі.

Тому, після вербальної незгоди, у поліцейського одразу виник обовязок доставити особу до закладу охорони здоровя та видати відповідне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як це передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 1452/735 від 09.11.2015, зареєстрованого у міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858. Натомість поліцейський вдався до ознайомлення ОСОБА_1 із переліком використовуваних медичним закладом методів освідування в лікарні.

Таким чином, порушено порядок збирання доказів виявлення стану спяніння у водія.

За презумцією винуватості, ніхто не зобовязаний доводити свою вину, або невинуватість.

Презумпція закріплена в п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та становить один з найважливіших елементів справедливого карного процесу. Якщо протокол про адміністративне правопорушення, як основний документ, що засвідчує факт протиправних дій, відображає думку, що водій є винним, але ця думка сформована перед тим, як було доведено його винуватість відповідно до закону, таке джерело доказів порушує вимогу п. 2 ст. 6 Конвенції.

Таким чином, порушено порядок збирання доказів, при доведеній на місці зупинки незгоді з тестом, суду не надано акту медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю при недоведеності в установленому законом порядку події і складу адміністративного правопорушення. Саме за клінічними ознаками у ОСОБА_1 можливо б було розмежувати виявлення стану алкогольного спяніння або ж перебування під впливом лікарських препаратів. Доказування ж на припущеннях неприпустиме.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд позбавляється статусу безстороннього органу правосуддя.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст. 247 КупАП, ст, ст.283,284, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КупАП відносно ОСОБА_1 за недоведеністю події і складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 тимчасово вилучене посвідчення водія НОМЕР_2 .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернігівського апеляційного суду через Городнянський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Карпинська Н.М.