Справа № 314/2856/21
Провадження № 3/314/862/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2021 м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Кіяшко В.О., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з відділення № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КУпАП,

встановив:

до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 595057 від 03.06.2021, згідно з яким, 11.05.2021 о 01-05 год., гр. ОСОБА_1 , який перебуває під адміністративним наглядом, на момент перевірки був відсутній за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив правила адміністративного нагляду.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності у судове засідання ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності на підставі тих доказів, які містяться в матеріалах справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість бути присутнім в судовому засіданні, оскільки був обізнаний про складання працівниками поліції відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, йому були роз`ясненні права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, було повідомлено про розгляд справи у Вільнянському районному суді Запорізької області.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зп. 7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення до моменту розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

При цьому, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, формулювання абз. 1 ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне право рушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Судом прийнято до уваги, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття провадження в справі свідчить про порушення права людини і основоположних свобод. За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визнання вини.

Наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Отже, виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності, що дає підстави стверджувати про відсутність у суду необхідності встановлювати в резолютивній частині постанови вину.

Суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства»). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Так, з матеріалів справи вбачається, що подія правопорушення мала місце з 11.05.2021, а тому на момент розгляду справи (03.09.2021) сплинув передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, у зв`язку з чим провадження у праві підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі вкладеного, керуючись ст. 38, ст. 51, ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП,суд, -

постановив:

закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 187 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи, строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя В.О. Кіяшко

03.09.2021