Справа № 201/8218/21
Провадження № 3/201/4251/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 рокум. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Батуєв О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1 , головний бухгалтер ТОВ МК «ІРІС», зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутої до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Посадовою особою Соборного відділу податків і зборів з юридичних осіб та проведення камеральних перевірок з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ ДПС у Дніпропетровській області складено протокол про адміністративне правопорушення № 264 від 03 серпня 2021 р., відповідно до якого остання вчинила правопорушення, а саме: не подала річну фінансову звітність разом з аудиторським звітом, яка підлягає оприлюдненню, у строк не пізніше 10 червня року, наступного за звітним, чим порушила п. 46.2 ст. 46 ПКУ від 02.12.2010 року № 2755-VI.

ОСОБА_1 до суду не з`явилася, втім при розгляді справи про адміністративне правопорушення враховую те, що остання була належним чином повідомлена шляхом направлення поштового та смс-повідомлення у судові засідання на 30.08.2021 року та 06.10.2021 року, на які у зазначений час та місце до суду не з`явилася.

Вважаю, що ОСОБА_1 була судом належним чином повідомлена на вказані дати, оскільки письмові виклики без виконання на адресу суду за будь-яких підстав повернуті не були. Крім того до суду не надходили заяви або клопотання ОСОБА_1 про неможливість розгляду справи за її відсутності.

Суд вважає такі дії ОСОБА_1 , як усталену практику щодо штучного затягування часу та створення умов для спливу часу для притягнення до адміністративної відповідальності, а також намагання останнього уникнути адміністративної відповідальності за скоєне нею адміністративне правопорушення.

Крім цього статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи неявку ОСОБА_1 в судове засідання, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у її відсутність, на підставі ч.1 ст.268 КУпАП.

Дослідивши наявні докази, вважаю, що ОСОБА_1 винна у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП, Однак, остання не може бути притягнутою до адміністративної відповідальності тому що, згідно ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Вказані обставини підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення №264 від 03.08.2021 року, де викладені обставини, при яких ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.163-2 КУпАП; копією акту №17653/04-3618-08/19094239 від 02.03.2021 року.

Так, згідно протоколу адміністративне правопорушення вчинене 10.06.2021 року, однак справа про адміністративне правопорушення надійшла до суду лише 13.08.2021 року, тобто вже з затягуванням строку притягнення винної особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, на момент розгляду передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності з дня вчинення адміністративного правопорушення минув, в зв`язку з чим у відповідності до ст. 247 п. 7 КУпАП накладення адміністративного стягнення не можливе, а провадження по даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 38, 247 п. 7, 283, 284 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , притягнуту за ч.1 ст. 163-2 КУпАП України на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП України закрити, у зв`язку з закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя: О.В. Батуєв