Справа № 315/882/21
Номер провадження № 3/315/336/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2021 року м. Гуляйполе

Суддя Гуляйпільського районного суду Запорізької області Окладнікова О.І., розглянувши справу про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого різноробочим у ФОП « ОСОБА_2 », проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

-за ст.122-4, ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

08.06.2021 року з ВП №1 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області до Гуляйпільського районного суду Запорізької області надійшли справи з протоколами про адміністративні правопорушення:

- серії ААБ №160034 від 30.05.2021 року, складений відносно ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП, в якому зазначено, що 30.05.2021 року о 17.00 годині в м. Гуляйполе, по вул. Першотравнева водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21083 реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснив зіткнення з велосипедистом та залишив, в порушення встановлених правил, місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний;

- серії ААБ №160033 від 30.05.2021 року, складений відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, в якому зазначено, що 30.05.2021 року о 17.00 годині в м. Гуляйполе, по вул. Першотравнева водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21083 реєстраційний номер НОМЕР_2 , виїжджаючи з двору заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з проїжджаючим велосипедом, який рухався по вул. Першотравневій. Внаслідок ДТП постраждалих немає;

- серії ААБ №160035 від 30.05.2021 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП, в якому зазначено, що 30.05.2021 року о 19:00 годині в м. Гуляйполе, по вул. Першотравнева, поблизу магазину «Уют» водій ОСОБА_1 вживав алкоголь, а саме горілку, після дорожньо-транспортної пригоди з його участю, або після зупинки на вимогу поліцейського до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

23.06.2021 року вищевказані справи були об`єднанні в одне провадження, про що була ухвалена постанова.

До початку судового засідання захисник - адвокат Рощупкін С.В. звернувся із клопотанням, в якому прохав провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4, ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

У своєму клопотанні захисник звертає увагу на те, що подія, яка сталася 30.05.2021 року за участю ОСОБА_1 не може кваліфікуватися як ДТП, оскільки внаслідок цієї події нікому не завдано матеріальної шкоди (у тому числі внаслідок пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна). Зазначений факт стверджується самим поліцейським у складеному ним відносно ОСОБА_1 протоколі серії ААБ № 160033 від 30.05.2021, у якому останній зазначає: «…внаслідок ДТП постраждалих немає». У графі «Свідки чи потерпілі» цього протоколу інформація про потерпілих також відсутня. Таким чином, подія, яка сталася 30.05.2021 за участю ОСОБА_1 , не є ДТП, а відтак не утворює складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Також захисник зазначає, що згідно з підпунктами «а» та «є» пункту 2.10 ПДР у разі причетності до ДТП водій зобов`язаний:

- негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

- до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки). Невиконання водієм цих вимог тягне за собою відповідальність, передбачену ст. 122-4 і ч. 4 ст. 130 КУпАП. В той же час настання відповідальності за ст. 122-4 і ч. 4 ст. 130 КУпАП напряму залежить від факту вчинення ДТП або причетності до нього.

Подія, яка сталася 30.05.2021 року за участю ОСОБА_1 не є ДТП, оскільки внаслідок цієї події відсутні загиблі або травмовані (поранені) люди, а також нікому не завдано матеріальної шкоди (у тому числі внаслідок пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна). З цього випливає, що залишення місця події, яка не є ДТП, а також вживання алкоголю після цієї події, не утворює складу адміністративних правопорушень за ст. 122-4 і ч. 4 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні захисник адвокат Рощупкін С.В. та ОСОБА_1 клопотання про закриття провадження у справі підтримали та просили його задовольнити.

ОСОБА_1 пояснив, що 30.05.2021 року, виїжджаючи з двору, не побачив жінку, що рухалася на велосипеді, в результаті руху його транспортного засобу жінка впала, однак від допомоги, в тому числі медичної, вона відмовилася, так як ушкоджень вона не отримала. Велосипед також не зазнав ушкоджень, тому він поїхав у своїх справах. Згодом він вживав алкоголь.

Заслухавши ОСОБА_1 , захисника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі внаслідок відсутності події і складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), тому вона є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п.2.10а, п.2.10є та п.10.1 ПДР України, згідно з якими перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також у разі причетності до ДТП водій зобов`язаний:

- негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

- до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Також Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Відповідно до Правил дорожнього руху України, дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Виходячи з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №160033 від 30.05.2021 року, зазначено, що внаслідок ДТП постраждалих немає. У графі «Свідки чи потерпілі» зазначеного протоколу інформація про потерпілих також відсутня, а також не зазначено про завдання матеріальної шкоди (у тому числі внаслідок пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна).

Таким чином, судом встановлено, що подія, яка сталася 30.05.2021 року за участю ОСОБА_1 , не є ДТП, а відтак не утворює складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Також суд враховує той факт, що залишення місця події, яка не є ДТП, а також вживання алкоголю після цієї події, не утворює складу адміністративних правопорушень за ст.122-4 та ч.4 ст.130 КУпАП.

Враховуючи зазначену практику Європейського суду з прав людини та презумпцію невинуватості, передбачену статтею 62 Конституції України, матеріали даної справи про адміністративні правопорушення не містять достатніх доказів про вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди при керуванні транспортним засобом, а також залишення ним місця дорожньо-транспортної пригоди та вживання алкоголю після ДТП, що виключає подію адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суд не знаходить підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4, ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП України через відсутність в його діях події та складу вказаних адміністративних правопорушень.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності події та складу правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 7, 247 п. 1, 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника адвоката Рощупкіна С.В. про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.122-4, ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Гуляйпільський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя О.І. Окладнікова