Справа № 638/8890/21
Провадження № 3/638/2513/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 серпня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі судді Невеніцина Є.В., за участю секретаря судових засідань Суркової М.О., особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Алексєєвої А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із середньою освітою, уродженця м. Воркута Російської Федерації, одруженого, що має малолітню дитину, неофіційно працює електриком на СТО, не є особою з інвалідністю, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

06.06.2021 о 03 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Audi А6» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Клочківській, 244 у м. Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager та в КНП ХОР ОНД за адресою м. Харків, вул. Шевченко, 28 у встановленому законом порядку у присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що 06.06.2021 в 02-40 год. він їхав по вул. Клочківській у м. Харкові на автомобілі Ауді, зупинився на перехресті на червоне світло світлофора, ззаду в його автомобіль в`їхав інший автомобіль, яким керував його брат. Через деякий час приїхали працівники поліції, який вони не викликали. Вважає, що коли приїхали працівники поліції, він вже не був він вже не керував транспортним засобом, а тому підстав для складання протоколу не було.

Захисник Алексєєва А.В. надала письмові пояснення, в яких заперечує наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення та просить закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у скоєнні адміністративного правопорушення, яке мало місце 06.06.2021 о 03 год. 00 хвил. та полягало у його відмові, як особи, що керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується наступними доказами:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 119974 від 06.06.2021, згідно якого ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин;

-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 06.06.2021, згідно яких він рухався по вул. Клочківській, 244, попереду нього трапилося ДТП між автомобілями Ауді А6 та Ауді 100, Ауді А6 різко зупинилося на червоне світло світлофору, а водій Ауді 100 не встиг зреагувати та автомобілі зіштовхнулися. Роєвський вибіг зі свого автомобіля на допомогу, викликав поліцію та швидку. Водії обох автомобілів на його погляд були у стані алкогольного сп`яніння та намагалися переїхати з місця ДТП;

-поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 06.06.2021, які були залучені працівниками поліції. Дані свідки пояснили, що 06.06.2021, близько 04-40 год. в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спецзасобу «Драгер» на місці події та у лікаря-нарколога у закладі охорони здоров`я;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.06.2021;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-рапортом інспектора УПП Пивоварова А. від 06.06.2021, згідно якого під час патрулювання 06.06.2021 він отримав виклик на ДТП за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 244. Прибувши на місце виклику, поліцейські оформили ДТП за участю водіїв ОСОБА_1 , 1981 р.н. та ОСОБА_5 , 1991 р.н., у обох учасників виявлено первинні ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 керував автомобілем Ауді А6 номерний знак НОМЕР_1 та у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер та у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»), суд враховує наявність узгоджених між собою, належних та допустимих доказів, які вказують на наявність порушення в діях ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України.

Оцінюючи вищевказані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, у розумінні ст. 251 КУпАП, визнає їх належними, допустимими та такими, що повністю доводять вину ОСОБА_1 у вказаному вище правопорушенні та факт порушення ним 06.06.2021 о 03-00 год. вимог п. 2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмову особи, що керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи сторони захисту про відсутність складу адмінправопорушення через те, що у поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не містяться дані про марку автомобіля, у цих поясненнях відсутнє ствердження свідків про те, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння; відсутність доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та той факт, що працівники поліції приїхали на місце пригоди, коли автомобілі були вже не на ходу та як такої зупинки транспортного засобу працівниками поліції виконано не було є необгрунтованими та такими, що не можуть вплинути на висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується вищенаведеними доказами, зокрема поясненнями свідка ОСОБА_2 та не заперечувався самим ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Також суд зазначає, що вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, містить склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 130 КУпАП. А тому, прибуття працівників поліції на місце ДТП та виявлення у особи, яка вже не керує транспортним засобом, ознак алкогольного сп`яніння та подальша відмова такої особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, жодним чином не свідчить про відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Захисником заявлялося клопотання про виклик в судове засідання для допиту у якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з метою підтвердження того, що учасниками ДТП працівники поліції на місце події не викликалися та того, що коли поліцейські приїхали на місце, ОСОБА_1 вже не керував транспортним засобом.

У задоволенні даного клопотання судом відмовлено у зв`язку з тим, що дані, які на думку адвоката, зможуть підтвердити зазначені свідки, не є тими обставинами, що підлягають доказуванню при розгляді цієї адміністративної справи.

Щодо доводу захисту про відсутність відеозапису на долученому до протоколу про адміністративне правопорушення диску, суд зазначає наступне.

Дійсно, відтворення відеозапису в судовому засіданні виявилося неможливим, за клопотанням захисника 15.07.2021 судом направлявся запит до УПП в Харківській області ДПП про направлення копії відеозапису з місця події, проте, на даний запит відповіді не надійшло. В судовому засіданні 17.08.2021 сторона захисту вважала можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відеозапис з місця події є лише одним із доказів, що може бути досліджений судом при розгляді адміністративної справи, а за відсутності такого, суд повинен прийняти рішення за результатом дослідження та надання оцінки всіх інших доказів по справі, як окремо, так й у їх сукупності.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Зі змісту вказаної норми закону вбачається, що складання протоколу про адміністративне правопорушення за участю двох свідків не вимагає обов`язкового фіксування такої дії за допомогою технічних засобів, а відсутність відеозапису не свідчить про недійсність проведеного огляду, у даному випадку недійсність фіксування відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд вважає доведеним порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Керуючись ст. 33-35 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Обставин, що обтяжують та/або пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, не встановлено.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи, ступеню вини, а також характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн та які підлягають стягненню з правопорушника.

Керуючись ст. 33-35, 40-1, 130, 251-252, 279, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя Є.В. Невеніцин