Справа № 266/5634/21
Провадженя№ 3/266/1767/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2021 року м.Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Іванець О.Д., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Солдарі, Глазовського району, Удмуртія, громадянина України, пенсіонера, який зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст. 484 Митного кодексу України,
19.05.2021 року Азовською митницею отримано лист від 18.05.2021 року №3669/10/05-97-13, згідно з яким 15.05.2021 року співробітниками УОЗ зон проведення антитерористичної операції ГУ ДФС у Донецькій області встановлено, що на території ринку ( АДРЕСА_2 ) громадянином України ОСОБА_1 здійснювалось зберігання та реалізація тютюнових виробів без марок акцизного податку України, без будь-якого маркування на українській мові, товаросупровідних та митних документів, які б свідчили про проведення митного оформлення вказаного товару.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі - Закон), алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.
Відповідно до п. 226.2. ст. 226 Податкового кодексу України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.
Ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території Україні не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняється, що передбачено п. 226.11. ст. 226 Податкового кодексу України.
Згідно п. 227.6. ст. 227 Податкового кодексу України у разі порушення порядку маркування ввезених алкогольних напоїв і тютюнових виробів та/або неповної сплати податку товар не допускається до митного оформлення і ввезення його на митну територію України забороняється.
Проведеною перевіркою встановлено, що зазначений товар «тютюнові вироби іноземного походження» в митних органах України не оформлювався та ввезений на митну територію України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю.
Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 , зберігав та використовував шляхом реалізації товар «тютюнові вироби іноземного походження» у кількості 4080 пачок, загальною вартістю 224400 грн. (двісті двадцять чотири тисячі чотириста) без марок акцизного податку України встановленого зразка, без маркування українською мовою, товаросупровідних та митних документів, тобто ввезений на митну територію України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю.
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 484 МК України.
ОСОБА_1 повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи в черговий раз до суду не з`явився, будь-яких заяв або клопотань не надав. Факт належного повідомлення особи, яка притягається до відповідальності за порушення митних правил зокрема підтверджено особистим підписом у протоколі про порушення митних правил від 02.06.2021 року та особистим підписом у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (судової повістки).
Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (заява N3236/03) наголошував, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Суд розцінює неявку в судове засідання, виключно, як спробу ОСОБА_1 уникнути відповідальності за правопорушення шляхом затягування розгляду справи та спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності, судом забезпечено змагальність судового процесу та право ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд, що свідчить про дотримання основного принципу Європейського суду з прав людини особа повинна бути почутою.
У справі «Mirovni Institut v. Slovenia» Європейський суд з прав людини відзначив, що судові розгляди мають гарантувати право на публічне слухання в розумінні §1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Винятки повинні бути виправдані особливими обставинами. Як підкреслив Суд, суспільний характер слухань захищає сторони від здійснення правосуддя таємно, без публічного контролю. Це також є одним зі способів підтримки довіри до судів.
У даному випадку суд забезпечив ОСОБА_1 гарантію щодо публічного розгляду справи проти нього і виняток зроблений судом щодо можливості подальшого розгляду справи без його участі із-за зловживання ним своїми процесуальними правами повністю захищає ОСОБА_1 від здійснення правосуддя таємно, без публічного контролю.
Згідно ст. 484 МК України передбачена відповідальність за зберігання, перевезення, придбання чи використання товарів, транспортних засобів комерційного призначення, ввезених на митну територію України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю.
Згідно ст. 524 МК України справа про порушення митних правил розглядається за місцезнаходженням митного органу, посадові особи якого здійснювали провадження у цій справі.
Вирішуючи питання призначення виду стягнення за порушення митних правил, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувалась, суд приходить до висновку, що на правопорушника слід накласти стягнення у вигляді конфіскації, яка передбачена санкцією ст. 484 МК України.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 458, 459, 461, 484, 486, 520, 524, 527, 528 МК України, суддя
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 484 Митного кодексу України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді конфіскації на користь держави предметів зберігання, зазначених в описі предметів від 05.06.2021 року: тютюнові вироби іноземного походження у кількості 4080 пачок.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.
Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Іванець О. Д.