ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1374/21 Справа № 201/7113/21 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,за участю : особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника Чухала Ю.М., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2021 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 23 червня 2021 року о 14 години 53 хвилин за адресою м. Дніпро, по вул. Січеславська Набережна в районі електроопори № 96, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку вул. Ливарна, змінюючи напрямок руху, а саме, змінюючи смугу для руху з крайньої лівої в крайню праву, не впевнився, що це буде безпечно та не спричинить небезпеки для інших учасників дорожнього руху, чим спричинив зіткнення з транспортним засобом MAZDA 3 державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався в попутному напряму в крайній правій смузі, через що обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження та були завдані матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України та ст. 124 КУпАП.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2021 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень, та стягнуто судовий збір у розмірі 454 гривні в дохід держави.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення

В обґрунтування посилається на такі обставини:

- пояснення ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 містять протиріччя, а саме щодо місця зіткнення та напрямку руху транспортних засобів, при цьому на проїзній частині відсутні сліди дорожньо-транспортної пригоди;

- рапорт поліцейського не відповідає дійсності;

- на потерпілого ОСОБА_2 був також складений протокол, при цьому вказані протоколи є взаємовиключними;

- обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені належними доказами.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Суд першої інстанції, дійшовши висновку про винність ОСОБА_1 , не проаналізував та не надав належної оцінки дослідженим доказам, лише їх зазначив, у зв`язку з чим висновки суду щодо доведення вини водія ОСОБА_1 є передчасними.

Як слідує з постанови, суд не встановив фактичні обставини ДТП та обмежився лише зазначенням в постанові обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 129255 від 23 червня 2021 року ОСОБА_1 ставиться в вину порушення вимог пункту 10.1 ПДР України, відповідно до якого водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку вул. Ливарна, змінюючи напрямок руху, а саме, змінюючи смугу для руху з крайньої лівої в крайню праву, не впевнився, що це буде безпечно та не спричинить небезпеки для інших учасників дорожнього руху, чим спричинив зіткнення з транспортним засобом MAZDA 3 державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався в попутному напряму в крайній правій смузі, через що обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження та були завдані матеріальні збитки

Проте, не можна погодитися з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатньо належних та допустимих доказів, які обґрунтовано і однозначно вказують на наявність порушень вимог ПДР України у діях водія ОСОБА_1 , які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП.

Суд передчасно дійшов висновку щодо невідповідності дій водія ОСОБА_1 вимогам п.10.1 ПДР України, та не навів докладних мотивів свого рішення.

Так, відповідно до п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, однак відповідно до письмових пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди, зміна напрямку руху ОСОБА_1 була зумовлена тим, що потерпілий виїхав із паркувального майданчику.

Під час апеляційного перегляду, потерпілий ОСОБА_2 підтвердив, що постановою від 02 серпня 2021 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 23 червня 2021 року о 14 годині 53 хвилин, в м. Дніпро, по вул. Січеславська Набережна, біля електроопори 96, керуючи транспортним засобом Мазда 3, д.н.з. НОМЕР_2 , виїжджаючи з прилеглої території, а саме з паркувального майданчика, не надав дорогу ТЗ Toyota Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , та вчинив зіткнення. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам. Зазначена постанова не оскаржувалася.

З викладеного слідує, що водій ОСОБА_1 міг розраховувати на те, що перед початком маневру водій ОСОБА_2 переконається, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам.

У висновку щодо застосування норм права, викладеному у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2014 року та постанові Верховного Суду від 05 квітня 2018 року (справа №585/8/16-кп провадження № 51-2167км18) зазначено, що у разі, коли дорожньо-транспортна подія сталася за участі двох водіїв транспортних засобів, для правильного застосування норми про кримінальну відповідальність особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв. При цьому виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає в діях водія ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п.10.1 ПДР України, які б знаходились у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП, оскільки встановлене спочатку порушення ПДР України зі сторони потерпілого, що виключає відповідальність водія ОСОБА_1 .

При розгляді справи судом першої інстанції не виконані належним чином вимоги ст.ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП, не перевірені докази на їх допустимість та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП і не встановлено всіх обставин, що мають значення для вирішення справи з викладенням відповідних мотивів у своєму рішенні, у зв`язку з чим постанова суду першої інстанції є необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях останнього події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2021 року задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2021 року , якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко