Справа № 643/7233/20
Провадження № 3/643/207/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2021 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції управляння патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28.03.2020 року о 12:00 год., керуючи транспортним засобом «Шкода Октавіа», державний номерний знак НОМЕР_1 , по пр. Московському, 124-А в м. Харкові, здійснив проїзд на вимкнений сигнал додаткової секції світлофору, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Ауді А6», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №282952 від 30.04.2020 року, водій ОСОБА_2 28.03.2020 року о 12:00 год., керуючи транспортним засобом «Ауді А6», державний номерний знак НОМЕР_3 , по пр. Московському, 124А в м. Харкові, не обрав безпечної швидкості руху в умовах дорожньої обстановки, не був уважним, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1 , від чого автомобілі отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальної шкоди.

Вказані дії ОСОБА_2 кваліфіковані органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, як порушення вимог п. 2.3б, п. 12.1, 16.5 ПДР України та скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав. Зазначив, що ДТП сталася з вини ОСОБА_2 . Пояснив, що обставини виникнення ДТП викладені в його письмових поясненнях, які долучені до матеріалів справи. Також ОСОБА_1 та його захисник зазначили, що ОСОБА_1 виїхав на перехрестя на дозвільний зелений сигнал світлофору (зелену стрілку повороту ліворуч) і закінчував маневр повороту, в зв`язку з чим водій ОСОБА_2 повинен був надати ОСОБА_1 можливість закінчити маневр. Крім того, у водія ОСОБА_2 була можливість, побачивши автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , вжити заходів гальмування та уникнути зіткнення.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину не визнав. Зазначив, що ДТП сталося з вини ОСОБА_1 . Пояснив, що обставини виникнення ДТП викладені в письмових поясненнях, які долучені до матеріалів справи. Також ОСОБА_2 та його захисник зазначили, що ОСОБА_1 виїхав на перехрестя на заборонений сигнал світлофору, тобто коли зелена стрілка повороту ліворуч була вимкнена. В ОСОБА_2 , який рухався на дозволений зелений сигнал світлофору, не було можливості уникнути зіткнення. Крім того, ОСОБА_2 та його захисник зазначили, що факт руху ОСОБА_3 на заборонений сигнал світлофору підтверджується даними відеозапису, на якому зафіксований момент ДТП, а також відеозапису, на якому зображений режим роботи світлофору для трамваїв. За доводами вказаних осіб, з другого відеозапису вбачається, який саме час (показник таймеру роботи червоної секції світлофора) зазначений на світлофорі для трамваїв в момент часу, коли вимикається зелена стрілка для автомобіля ОСОБА_3 . Відповідно, на першому відеозапису з подією ДТП зафіксований час (показник таймеру роботи червоної секції світлофора), який відображається на світлофорі для трамваїв. Співставлення вказаних двох відеозаписів, за доводами зазначених осіб, свідчить, що ОСОБА_3 виїхав на перехрестя на заборонений сигнал світлофору (вимкнену зелену стрілку повороту ліворуч).

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 28.03.2020 рухалась з водієм ОСОБА_2 по Московському проспекту. Приблизно за 100 метрів до перехрестя з вул. Кошкіна, ОСОБА_2 перестроївся у правий ряд. Вона подивилась на спідометр швидкість була приблизно 50 км/год. Перед ними проїхав чорний автомобіль, потім вона відчула удар і втратила свідомість.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що момент зіткнення бачив з балкону свого будинку. Автомобіль «Ауді» їхав у центральній полосі та перестроївся в правий ряд. Автомобіль «Шкода» їхав на червоний сигнал світлофору. Після ДТП він вибіг до вказаних автомобілів. Водій «Ауді» їхав із швидкістю приблизно 40-50 км/год., перестроївся приблизно за 100 м. до перехрестя.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За клопотанням ОСОБА_1 у справі постановою Московського районного суду м. Харкова від 15.12.2020 було призначено судову-автотехнічну експертизу обставин дорожньо-транспортної пригоди за матеріалами справи, проведення якої було доручено експертам ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.

З висновку експерта № КСЕ-19/121-21/301 від 12.04.2021, виконаного фахівцем ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса (далі Висновок експерта), вбачається наступне. В діях водія автомобіля «Шкода Октавіа» ОСОБА_1 вбачаються невідповідності п. 8.7.3 з), 8.10 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з настанням даної події. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Ауді А6» ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України, однак встановити, чи мав водій ОСОБА_2 технічну можливість попередити дану ДТП та чи є в його діях невідповідності вимогам ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП, не є можливим.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку щодо доведеності поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 в порушенні вимог ПДР України, які знаходились в причинному зв`язку з виникненням події ДТП.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується не тільки даними протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 282940 від 22.04.2020 року, схеми місця ДТП, поясненнями ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , й даними відеозапису та Висновку експерта.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст. 124 КУпАП як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для накладення стягнення на ОСОБА_1 , суд керується таким.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Враховуючи закінчення строків накладення адміністративного стягнення, суд закриває провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у зв`язку із спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Вирішуючи питання щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

На необхідності застосування принципу презумпції невинуватості в справах про адміністративні правопорушення наголосив і Верховний Суд в п. 39 Постанови від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, зазначивши, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Дані протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень ОСОБА_1 щодо винуватості ОСОБА_2 спростовуються не тільки поясненнями ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , й даними відеозапису та Висновку експерта, згідно якого експерт на підставі наявних даних не зміг дійти висновку щодо винуватості ОСОБА_2 у порушенні технічних вимог ПДР України, які б знаходились у причинному зв`язку з виникненням події ДТП.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів вказаний Висновок експерта, оскільки він підготовлений особою, яка отримала кваліфікацію судового експерта з правом проведення відповідних експертиз.

У суду відсутні дані, що працівник поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , має аналогічну кваліфікацію у вказаній сфері.

Крім того, суд враховує, що працівник поліції, який склав протокол про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, не був очевидцем виникнення події ДТП.

Враховуючи наведене, суд надає перевагу іншим доказам, в тому числі показанням свідків та даним Висновку експерта, а не даним протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2 .

Оцінюючи пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Таволжанського М.В., які заперечували винуватість ОСОБА_1 та наполягали на винуватості ОСОБА_2 у виникненні ДТП, суд керується таким.

ОСОБА_1 є особою, яка має особисту заінтересованість у сприятливому для нього результаті розгляду даної справи. Позиція адвоката Таволжанського М.В. як захисника Акіншина Д.О. не може суперечити позиції останнього.

У суду відсутні дані, що ОСОБА_1 та його захисник адвокат Таволжанський М.В. мають таку ж кваліфікацію у сфері дослідження обставин і механізму ДТП, як і експерт, який склав вказаний вище Висновок.

За таких обставин суд надає перевагу Висновку експерта та іншим дослідженим судом доказам, які узгоджуються із вказаним Висновком, а не поясненням ОСОБА_1 та його захисника адвоката Таволжанського М.В.

За таких обставин суд, розглядаючи справу на підставі наявних доказів, приходить до висновку щодо недоведеності поза розумним сумнівом факту порушення ОСОБА_2 технічних вимог ПДР України, які б знаходились у причинному зв`язку з виникненням події ДТП.

Виниклі сумніви щодо порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням ДТП, суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь ОСОБА_2 та приходить до висновку щодо недоведеності події і складу адміністративного правопорушення в її діях.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд закриває провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 124, п. 1 ч. 1 ст. 247, 248-249, 279, 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у зв`язку із спливом строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов