Справа № 344/7281/21
Провадження № 23-з/4808/17/21
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р.В.
Суддя-доповідач Кукурудз
П О С Т А Н О В А

29 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., розглянувши клопотання захисника Петрика Б.Ф., який діє в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Повзла В.В.

в с т а н о в и в:

Постановою судді Івано-Франківського міського суду від 26.08.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 тисяч гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 454 гривні.

На вказану постанову захисник Петрик Б.Ф., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Повзла В.В.

28.09.2021 року захисник Петрик Б.Ф. подав заяву про відвід судді Повзла В.В.

29 вересня 2021 року клопотання захисника Петрика Б.Ф. про відвід судді Повзла В.В. передано на розгляд у визначеному порядку встановленому КПК України.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи відводу, суддя вважає, що заявлений захисником Петриком Б.Ф. відвід судді Повзла В.В. слід відхилити з наступних підстав.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Норми чинного Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок вирішення клопотання про відвід судді, який розглядає справу, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону.

У відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.1996 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пункт 1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція) (яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, таст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Наявність безсторонності, відповідно до п.1 ст.6 Конвенції, має визначатись за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності (вісник ВСУ № 4/2008 стор. 31).

Таким чином, наявність безсторонності визначається фактором, чи забезпеченні судом умов, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності, про що і зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі Білуха проти України від 9 листопада 2006 року та Справа Мироненко та Мартенко проти України» від 10.12.2009 року.

Ст. ст.75,76 КПК України передбачені обставини, що виключають участь судді в розгляді справи, а також встановлена недопустимість повторної участі судді в розгляді справи. Зокрема передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Заявлений відвід зводиться до незгоди захисника Петрика Б.Ф., який діє в інтересах ОСОБА_1 з процесуальними рішеннями судді Івано-Франківського апеляційного суду Повзла В.В., при здійсненні ним розгляду справ про адміністративні правопорушення за ст.130 КУпАП.

Доводи захисника Петрика Б.Ф. в клопотанні про те, що суддя Повзло В.В. розглядаючи справу №344/210/20 постанова від 19.03.2020 року, відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги, мотивував своє рішення висновком, який виходить за межі розгляду обставин конкретної справи є безпідставними, та необгрунтованими, та не може слугувати для відводу судді.

Інших підстав, які викликали б сумніви в об`єктивності чи безсторонності судді Повзла В.В. заявник не навів.

Суддя вважає, що зазначені в клопотанні обставини не дають підстави вважати, що розгляд апеляційної скарги захисника Петрика Б.Ф., який діє в інтересах ОСОБА_1 суддею Повзлом В.В. може викликати у стороннього спостерігача сумніви в його неупередженості, та не передбачені ст.75 КПК України.

За таких обставин, заява адвоката Петрика Б.Ф. про відвід судді Повзла В.В. є невмотивованою та безпідставною.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, ст.ст.80,81 КПК України-

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника Петрика Б.Ф., який діє в інтересах ОСОБА_1 щодо відводу судді Повзла В.В.

Матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП передати для продовження апеляційного розгляду суддею Повзлом В.В.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Б.І. Кукурудз