Справа № 930/815/21
Провадження № 3/930/93/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2021 року м. Немирів

Суддя Немирівського районного суду Вінницької області Науменко С.М. розглянувши адміністративні матеріали, які надійшов з Вінницького районного управління поліції № 5 ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

05.04.2021 до Немирівського районного суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до якого, 27.03.2021 о 13 год. 15 хв., в с. Вовчок Вінницького (Немирівського) району, по вул. Перемоги, водій ОСОБА_1 , керував ТЗ PEGEOT BOXER д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголя з ротової порожнини, порушення координації, почервоніння обличчя, невиразне мовлення), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ та за допомогою «DRAGER» та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 своєї вини не визнав, та надав суду покази, що ОСОБА_2 27.03.2021 року попросив його під`їхати в с.Вовочок до свого кума. Так як ОСОБА_1 був випивший, то ОСОБА_2 сів за руль. Він залишився біля автомобіля, а ОСОБА_2 , пішов в будинок до кума. На вулиці в нього виник конфлікт з сусідами ОСОБА_3 , з якими він тривалий час перебуває в неприязних відносинах. Останні викликали поліцію. Поліцейський склав на нього протокол за керування автомобілем в нетверезому стані, хоча автомобілем керував ОСОБА_2 ..

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 дав суду покази, що попросив ОСОБА_1 завезти його в с. Вовчок до кума. Так як той був випивший, він сам сів за руль. В с. Вовчок він пішов в будинок кума, а коли вийшов, то побачив біля автомобіля працівників поліції. ОСОБА_1 автомобілем не керував, а чекав його в машині. За кермом був він.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , надала суду покази, що вона була свідком при складанні протоколу, адже саме вона викликала поліцію, ОСОБА_1 , він був в неї на подвір`ї та вони сварилися. Коли прибула поліція то склала на ОСОБА_1 протокол.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , що він був свідком при складанні протоколу, він з дружиною ОСОБА_4 , викликали поліцію, адже ОСОБА_1 був в них на подвір`ї та спричинив сварку.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський СРПП ВП №5 Вінницького РУП ОСОБА_6 , надав суду покази, що їм надійшло повідомлення, що біля с. Чуків перебуває волій в стані алкогольного сп`яніння, приїхали на місце події, зупинили автомобіль, ОСОБА_1 , був в стані алкогольного сп`яніння, від проходження перевірки на стан сп`яніння за допомогою «DRAGER» та в медичному закладі відмовився.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За правилами ст.252КУпАП орган, який розглядає справу, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Окрім того, як зазначено у Постанові № 14 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Судом досліджений відеозапис з нагрудних камер поліцейських, з якого не можливо встановити, що ОСОБА_1 , керував автомобілем, можливо лише встановити факт перебування ОСОБА_1 , в стоячому на подвір`ї автомобілі. Окрім того, відеозапис переривається та поєднаний з двох непов`язаних між собою частин.

Таким чином, факт керування ОСОБА_1 , вищезазначеним транспортним засобом з відеозапису не встановлений. До показів свідків ОСОБА_3 суд відноситься критично, так як вони тривалий час перебувають в неприязних відносинах з ОСОБА_1 і не могли залучатися працівниками поліції в якості свідків адмінправопорушення.

Адже, зазначена дія поліцейських суперечить п.6 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також п.7 розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначають, що не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 , події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), беручи до уваги передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення, виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч. 3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 256 КУпАП , у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 448495 вбачається, що він складений з порушенням ст. 256 КУпАП, оскільки в протоколі відсутні, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності також відсутня відмітка про відмову ОСОБА_1 , від дачі пояснень.

Також суд звертає увагу, що відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Таким чином, викликає сумнів керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, так як працівники поліції після складання протоколу були зобов`язані усунути ОСОБА_1 , від управління автомобілем, як того вимагає ст. 266 КУпАП.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 247, 284, КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: С.М. Науменко