Справа № 417/1159/21
Провадження № 3/417/329/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2021 р. смт Марківка Луганської області

Суддя Марківського районного суду Луганської області Дідоренко А.Е.,розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії СхРУ №211978 від 01.09.2021 та доданих до нього матеріалів, що надійшов з відділу прикордонної служби «Марківка» (тип Б) 3 прикордонний загін Імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Марківка Марківського району Луганської області, працюючого ІПС 1 категорії дозиметрист групи ІПС ВІПС ВПС «Марківка» (тип Б), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Марківського районного суду Луганської області з відділу прикордонної служби «Марківка» (тип Б) 3 прикордонний загін Імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії СхРУ №211978 від 01 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, у якому зазначено, що 26.08.2021 року, о 04 год. 50 хв. на території місце тривалого несення служби «Просяне», яке знаходиться за адресою: Луганська область, Старобільський район, с.Просяне, офіцером відділу внутрішньої та власної безпеки майором Корнатовським було виявлено старшого сержанта ОСОБА_1 , який під час несення служби в прикордонному наряді «Пост спостереження» знаходився у службовому приміщенні та переглядав художній фільм на особистому мобільному телефоні чим відволікався від несення служби, з охорони державного кордону та не здійснював спостереження за прилеглою місцевістю на території несення служби.

ОСОБА_1 вину в скоєнні адміністративного правопорушення не визнав.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступного висновку.

Основним для вирішення справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення складу правопорушення. Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 172-18 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду.

Згідно витягу з указу Президента України №116/2018 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганських областях» відповідно до ст.107 Конституції України постановлено увести в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях».

Згідно протоколу під час перевірки організації несення служби у ОСОБА_1 було виявлено особистий мобільний телефон.

Як вбачається з п.п. 12 п.2 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних загонів Державної прикордонної служби України (далі-Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 19 жовтня 2015 року № 1261, прикордонним нарядам під час здійснення прикордонного контролю забороняється використовувати будь-які особисті засоби зв`язку, що не належать Держприкордонслужбі та не входять до предметів екіпірування прикордонного наряду, мати при собі грошові кошти понад розмір, установлений центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до п.10 Розпорядження начальника Луганського прикордонного загону від 15.04.2021 № 1/42-5393 «Про завдання визначені на селекторній нараді» (далі за текстом - Розпорядження) з метою недопущення засобів впливу РЕБ, заборонити використання особистих мобільних терміналів. Передачу службової інформації здійснювати виключно по кодовим скороченням радіомовлення.

Отже вищезазначені нормативно - правові акти забороняють фактичне користування особистими засобами зв`язку, однак жодних положень щодо заборони мати їх при собі вони не містять.

Доказів використання ОСОБА_1 мобільного телефону матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що під час перевірки несення ним служби у прикордонному наряді ВВВБ майором Корнатовським+1 було виявлено особистий мобільний телефон.

Однак огляд особистих речей військовослужбовця вищезазначеною Інструкцією не передбачено.

Згідно ст.260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднамита огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Порядок адміністративного затримання, особистого огляду, огляду речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з метою, передбаченою цією статтею, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконним застосуванням заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, проводиться в порядку, встановленому законом.

Матеріали справи не містять доказів того, що огляд був проведений з метою припинення адміністративних правопорушень, вчинених ОСОБА_1 .

У ст.264 КУпАП зазначено, що особистий огляд може провадитись уповноваженими на те посадовими особами Служби безпекиУкраїни, органів Національної поліції, органів і установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, воєнізованої охорони, цивільної авіації, митного органу і органів прикордонної служби, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політикуу сферахміграції (імміграціїта еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, а у випадках, прямо передбачених законами України, також і інших органів. Особистий огляд може провадитись уповноваженою на те особою однієї статі з оглядуваним і в присутності двох понятих тієї ж статі. Огляд речей може провадитись уповноваженими на те посадовими особами Служби безпеки України, органів Національної поліції, органів і установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, воєнізованої охорони, цивільної авіації, митного органу, органів прикордонної служби, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграціїта еміграції), у томучислі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, природоохоронних органів, державними інспекторами з питань інтелектуальної власності, органів лісоохорони, органів рибоохорони, органів, що здійснюють державний нагляд за додержанням правил полювання, а увипадках, прямо передбачених законами України, також і інших органів. У невідкладних випадках зазначені речі, предмети може бути піддано оглядові з участю двох понятих під час відсутності власника (володільця). Про особистий огляд, огляд речей складається протокол або про це робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення або в протоколі про адміністративне затримання. Особистий огляд, огляд речей у митних органах провадиться в порядку, встановленому Митним кодексом України.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення СхРУ №211978 від 01.09.2021 не містить запису щодо особистого огляду ОСОБА_1 , які не містять матеріали справи про адміністративне правопорушення відомостей про складання протоколу про проведення особистого огляду ОСОБА_1 .

Отже, у передбачений Кодексом України про адміністративні правопорушення спосіб, ОСОБА_1 оглянутий не був, а отже виявлення телефону відбулося з порушенням норм ст.ст. 260, 264 КУпАП.

Суд дійшов висновку, що органом, яким складено протокол про адміністративне правопорушення, не доведено порушення ОСОБА_1 ч.2 ст.172-18 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин повинен проводитися їх судовий розгляд. З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом доведення вини, будь-яких інших переконливих доказів вини правопорушника суду не надано та також враховуючи, що сам по собі факт наявності мобільного телефону під час несення служби не створює порушення, передбачені ані Інструкцією, ані Розпорядженням, а також факт порушення процедури виявлення мобільного телефону, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Дотримання цих вимог є необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду, забезпечує реалізацію закріплених у ст. 7 КПК таких засад кримінального провадження, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості, забезпечення доведеності вини та право на захист.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Слід зауважити, що право на справедливий суд гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятою Радою Європи 04.11.1950, ратифікованою Україною 17.07.1997, відповідно до неї суд встановлює обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи обвинувачення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч.1 п. 3 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП, виносить постанову про закриття справи.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи відповідно до ст. 252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, беручи до уваги, що органом, яким складено протокол про адміністративне правопорушення, не доведено порушення ОСОБА_1 ч.2 ст. 172-18 КУпАП, суд приходить до висновку про недоведеність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП, а тому провадження по даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 252, 283-285, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.2 ст.172-18 КпАП України закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Марківський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на її оскарження.

Суддя А.Е. Дідоренко