ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1067/21 Справа № 173/915/21 Суддя у 1-й інстанції - Бурхан С. М. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в охоронному агентстві, охоронцем, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.05.2021 року о 19 годин 22 хвилин по вул. Попова, м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував мопедом "Viper Active 49.9" без д/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія в присутності двох свідків було проведено тест за допомогою приладу "Драгер" Alcotest 6810. Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів від 10.05.2021 р. результат огляду - проба позитива більше 0,87 ‰.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі зазначає про те, що судове рішення є необґрунтованим,та таким що підлягає скасуванню. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, в обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує на те, що суд формально підійшов до розгляду справи, допустив ряд порушень норм матеріального та процесуального права, не допитав свідків та не перевірив законність використання працівниками поліції приладу "Драгер".

Вказує, що залучені працівниками поліції свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 самі перебували у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, оскільки вели себе не адекватно.

В матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудної камери працівника поліції.

На думку апелянта, працівниками поліції було порушено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Вказує, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не було роз`яснено право на захист.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених у скарзі просив її задовольнити, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи щодо слідує, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані.

Зокрема, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, положеннями статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується наявними в справі доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення; актом огляду на стан сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, встановлено, що 10.05.2021 року гр. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" Alcotest 6810 в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.3,4); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , встановлено, що в їх присутності 10.05.2021 року гр. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" Alcotest 6810, результат тесту - проба позитива більше 0,87 ‰. Від надання пояснень гр. ОСОБА_1 відмовився (а.с.5,6).

Перевіряючи оцінку вищевказаних доказів, апеляційний суд дійшов висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, жодних об`єктивних даних, які б ставили під сумнів достовірність зазначених доказів у справі відсутні.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що він погоджувався з результатом технічного приладу, спростовується його власноручним підписом в роздруківці результату огляду та в акті огляду (а.с. 3, 4). В той же час, у відповідній графі протоколу ОСОБА_1 не зазначав, що він не погоджується з результатами огляду на стан сп`яніння та хоче пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я.

Вищезазначені обставини, ОСОБА_1 підтвердив і в суді першої інстанції та визнав свою винуватість.

Твердження ОСОБА_1 про його незгоду з результатами огляду за допомогою приладу «Драгер» з`явились тільки на стадії апеляційного провадження, що розцінюється судом як намагання уникнення адміністративного стягнення.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» Alcotest 6810 і погодився з його результатом в 0,87 ‰ про що поставив власноручний підпис в акті огляду та роздруківки з "Драгеру" у зв`язку з чим працівники поліції не забезпечували його доставку до найближчого закладу охорони здоров`я та, відповідно, не складали таке направлення.

Окрім цього, нормативні положення ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року та Інструкції не містять вимоги щодо складання працівниками поліції такого направлення на проходження медичного огляду на стан сп`яніння у випадку відмови водія від його проходження або погодженням з результатом огляду на місці.

Всі обставини, які є мають значення для даної категорії справи зафіксовані на відеозаписі, у зв`язку з чим апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правової оцінки цього доказу, який є достовірним, належним та допустимим.

Під час дослідження матеріалів справи, зокрема відеозаписів події правопорушення, апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року та Інструкцій, затверджених спільним наказом МОЗ і МВС № 1452/735 від 09.11.2015 року та наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, які мали б наслідок закриття провадження у справі.

Отже, при розгляді справи порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко