Справа № 567/621/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2021 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., з участю секретаря Клімович О.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Острог матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, фізична особа підприємець (зі слів), зареєстроване та фактичне місце проживання : АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

(права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені),

встановив:

07.05.2021 р. о 00 год. 10 хв. ОСОБА_1 в с.Вілія по вул.Центральна, 3 керував транспортним засобом автомобілем марки «Volкswagen LT28», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на предмет визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив обставини, викладені у складеному відносно нього протоколі, свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що у день та час, вказаний у протоколі він керував автомобілем. Проїхавши незначну відстань від місця свого проживання він був зупинений працівниками поліції. Зазначив, що в салоні автомобіля перебували два пасажира (товариш та брат), яких він підвозив додому. В подальшому, під час перевірки документів між ним та працівниками поліції виникла суперечка з приводу відсутності у нього посвідчення водія, яке знаходилось в іншому автомобілі. Під час спілкування працівники поліції відчули запах алкоголю, наявність якого ОСОБА_1 пояснив тим, що пасажири автомобіля вживали спиртне та запах алкоголю був від них. Він заперечував факт вживання алкоголю та йому запропонували пройти освідчення на стан алкогольного сп`яніння, від проходження якого він відмовився, мотивуючи тим, що він був знервований поведінкою працівників поліції, та на його переконання він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому і не було підстав для проведення такого освідчення. Зазначив, що після того як працівники поліції склали відносно нього відповідний протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП у нього виник намір самостійно пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, проте він цього не зробив. На пропозицію суду допитати в якості свідків працівників поліції щодо обставин та підстав складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 такого наміру не висловлював, водночас пояснив, що з працівниками поліції раніше знайомий не був та у нього немає підстав ставити під сумнів їхню об`єктивність.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, суд при вирішенні питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності виходить з наступного.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015р. №1452/735 та «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103.

Відповідно до вказаних нормативно-правових актів оглядові на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння згідно з ознаками такого стану, встановленими у вищезгаданій Інструкції, затвердженій спільним наказом МВС України та МОЗ України.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, Направлення на огляд водія, ознаками алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 були різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук.

Тобто працівники поліції вказали підстави у зв`язку з якими вони вважають, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та суд приходить до висновку, що він всупереч п.2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння виходячи з наступного.

З досліджених у судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер поліцейських встановлено, що після зупинки керованого ОСОБА_1 автомобіля, під час перевірки документів у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що водій неодноразово відмовився, без пояснення причин такої відмови. В подальшому працівниками поліції були складені відповідні процесуальні документи та надано їх водію для ознайомлення (файли IMG_1957, PICT0005, PICT0003, PICT0002, PICT0001).

Згідно ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч.2, 3 ст.266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння встановлено, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме : різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя.

Одночасно, з матеріалів справи вбачається, що поліцейським на місці зупинки транспортного засобу на ім`я ОСОБА_1 було складено направлення на огляд водія в медичному закладі з метою виявлення алкогольного сп`яніння, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №438365 від 07.05.2021 р., ОСОБА_1 цього дня о 00 год. 10 хв. в с.Вілія по вул.Центральна, 3 керував транспортним засобом автомобілем марки «Volкswagen LT28», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на предмет визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 , наведені ним як на підставу своєї невинуватості про те, що він проїхав незначну відстань від місця свого проживання.

Так, відповідно до п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, відповідають вимогам достатності, допустимості та належності та підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України та, відповідно, наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В ході судового розгляду не встановлено підстав вважати, що поліцейські відділення поліції № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, перебуваючи при виконанні службових обов`язків, діяли упереджено по відношенню до ОСОБА_1 , переслідуючи інші цілі, а ніж передбачені законодавством у випадку виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 не навів суду обгрунтованих доводів та не надав суду жодних доказів, які б спростовували обставини, встановлені поліцейськими та зафіксовані у процесуальних документах, зібраних у матеріалах справи, які було досліджено судом.

Таким чином, факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою. Підстав вважати їх недопустими суд не вбачає.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення судом взято до уваги, що ОСОБА_1 неодноразово протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, за віком та станом здоров`я є працездатним, тяжких наслідків у результаті скоєного порушення не настало, а тому беручи до уваги, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною, суд вбачає фактичні та правові підстави для застосування адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.23, 24, 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.221, 276, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме у сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 19.08.2021 р.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.