Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1850/21
Провадження № 3/273/1609/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року суддя Баранівського районного суду Житомироської області Васильчук О. В. , розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Житомирській області Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянку України, фізична особа підприємець,

за ч.1 ст.155-1, ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

До Баранівського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення з додатками відносно ОСОБА_1 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №1066 від 27.07.2021 ФОП ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 , вчинила правопорушення передбачене ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95- ВР від 19.12.1995, а саме здійснення роздрібної торгівлі підакцизними товарами за відсутності ліцензії на даний вид діяльності.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №1065 від 27.07.2021 ФОП ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 , вчинила правопорушення передбачене п. 11 ст. 3 Закоу України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме не забезпечено програмування підакцизних товарів згідно кодів УКТ ЗЕД.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП не є обов`язковою, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Так, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зіст.245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Відповідно до ст.280 КУпАПсуддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП, полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Під господарською діяльністю слід розуміти будь-яку діяльність особи, спрямованої на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Згідно з п. 7 ч. 1ст. 7 Закону України від 02.03.2015 «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензуванню підлягають, зокрема: виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".

За змістом ст. 3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" ліцензії на право виробництва пального видаються, призупиняються та анулюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається певний перелік документів.

Відповідно до ч. 2ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до Закону як підприємці.

Згідно з ч.1 ст.58 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

У відповідності до ч.1 ст.128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-1 КУпАП повністю доведена матеріалами адміністративної справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 4), актом фактичної перевірки (а.с. 5-9)

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, яке виразилось у провадженні господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до Закону.

Одночасно, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, що підтверджується дослідженими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 15), актом фактичної перевірки (а.с. 16 -20).

Відповідно до вимогст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи всі обставини справи та особу яка притягується до адміністративної відповідальності, а також враховуючи завдання КУпАП про виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу без конфіскації продукції в межах санкції ч. 1 ст. 164 КУпАП з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП.

Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.40-1,283,284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 155-1, ч. 1 ст. 164 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень без конфіскації виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення (Отримувач коштів: ГУК у Житомирській області/ТГ м. Баранівка/21081100, код отримувача: 37976485, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача: UA 0006713, код класифікації доходів бюджету: 21081100)

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесятчотири) грн. (Отримувач коштів ГУК у Житомирській області/ТГ м Баранівка/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37976485, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA 0006713, код класифікації доходів бюджету 22030101).

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з часу її винесення.

Суддя : О.В. Васильчук