Справа №: 486/1307/21 Провадження № 3/486/688/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2021 року суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Савін О.І., ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого в ТзОВ «Ресурстехнобуд», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 208459 від 31.07.2021 року, ОСОБА_1 , 30.07.2021 року 23:51 год., по вул. Нікітіна в с. Костянтинівка, керував транспортним засобом ГАЗ державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У зв`язку з цим притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1) ч.1 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи належить до його компетенції розгляд даної справи.

Інститут підсудності передбачає поділ справ між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки, тобто закон чітко встановлює, в якому суді повинна розглядатися справа.

Територіальна підсудність передбачає розмежування компетенції із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція, а у разі, якщо суддя визнає, що справа цьому суду не підсудна, він повертає її належному органу для вирішення вказаного питання, зокрема направлення справи до належного суду.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності означає відповідність положенням п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, викладеної в рішеннях «Лавентс проти Латвії», «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», у розумінні п.1) ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін «суд встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

За загальним правилом, визначеним ч.1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Положення частини другої вказаної статті, які передбачають також розгляд справ (коли правопорушення вчинено водієм), за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників, на ст. 130 КУпАП, не розповсюджуються.

Згідно офіційного тлумачення наданого в рішенні Конституційного Суду № 5-рп/2015 від 26.05.2015, положення ч.1 ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.14 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 року (далі постанови) у Миколаївській області утворено Вознесенський район (з адміністративним центром у місті Вознесенськ) у складі територій Братської селищної, Бузької сільської, Веселинівської селищної, Вознесенської міської, Доманівської селищної, Дорошівської сільської, Єланецької селищної, Мостівської сільської, Новомар`ївської сільської, Олександрівської селищної, Прибужанівської сільської, Прибузької сільської, Южноукраїнської міської територіальних громад; Первомайський район (з адміністративним центром у місті Первомайськ) у складі територій Арбузинської селищної, Благодатненської сільської, Врадіївської селищної, Кам`яномостівської сільської, Кривоозерської селищної, Мигіївської сільської, Первомайської міської, Синюхинобрідської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України; затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України № 719-р від 12.06.2020 року «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Миколаївської області», до Южноукраїнської територіальної громади увійшли: Южноукраїнська, Іванівська (Арбузинський район) та Костянтинівська (Арбузинський район) територіальні громади; до Арбузинської територіальної громади увійшли: Арбузинська, Агрономійська (Арбузинський район), Кавунівська (Арбузинський район), Новокрасненська (Арбузинський район), Новоселівська (Арбузинський район) територіальні громади.

Відповідно до пункту 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не пізніше 1 січня 2022 року.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що особа, відносно якої складено протокол, вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, в с. Костянтинівка (раніше Арбузинського району) Миколаївської області, тому виходячи із місця вчинення правопорушення вказана справа не підсудна Южноукраїнському міському суду Миколаївської області.

Виходячи із вказаного у протоколі про адміністративне правопорушення місця вчинення адміністративного правопорушення, вказана справа відноситься до територіальної юрисдикції Арбузинського районного суду Миколаївської області, а тому не може розглядатись Южноукраїнським міським судом Миколаївської області.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховний Суд України від 11 червня 2014 року №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» роз`яснив судам, що у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч.2 ст. 276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

Виходячи з викладеного, вказана справа про адміністративне правопорушення підлягає поверненню відділенню поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області, для направлення до належного суду.

Керуючись ст. ст. 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Повернути матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області, для направлення до належного суду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського міського суду Олександр Іванович Савін