Провадження № 3/643/3793/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2021 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Туркменістану, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

30.07.2021 року об 11-40 год. водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_1 , біля буд. 134/16 по вул. Академіка Павлова у м. Харкові, при повороті ліворуч на під`їзну дорогу не надав перевагу в русі автомобілю «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по вул. Академіка Павлова в зустрічному напрямку прямо, в результаті чого автомобіль «ЗАЗ» допустив зіткнення з транспортним засобом «Mitsubishi Colt», держаний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_2 у судовому засіданні вину у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення не визнав. Зазначив, що дійсно у вказаному вище місці виконував маневр повороту ліворуч. Автомобілі, які рухались в зустрічному напрямку в лівій смузі руху, зупинились та надали йому перевагу в русі. Він почав виконувати маневр повороту ліворуч та побачив автомобіль «ЗАЗ», який рухався в правій смузі руху зустрічного напрямку. Він натиснув на педаль газу, автомобіль під його керуванням прискорився та встиг перетнути смугу руху автомобіль «ЗАЗ» і повністю виїхати на під`їзну дорогу ще до того, як траєкторію його руху пересік вказаний автомобіль «ЗАЗ». Коли він починав виконувати маневр повороту ліворуч, автомобіля «ЗАЗ» не було. Також ОСОБА_1 зазначив, що не виключає того, що автомобіль «ЗАЗ» спочатку рухався в лівій смузі зустрічного руху, а потім несподівано перестроївся в праву смугу руху. Крім того, зазначив, що автомобіль «ЗАЗ» рухався із перевищенням швидкості. Також показав, що водій автомобіля «ЗАЗ» мав можливість зупинитись, а також безперешкодно проїхати прямолінійно, продовживши рух в правій смузі руху, оскільки автомобіль під його керуванням вже закінчив маневр повороту ліворуч та виїхав повністю на під`їзну дорогу.

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що рухався прямолінійно на автомобілі «ЗАЗ» в правій смузі руху. Несподівано для нього на його смугу руху виїхав автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який, рухаючись в зустрічному напрямку, здійснював поворот ліворуч та в ході вказаного маневру перетинав його смугу руху. З метою уникнення зіткнення він вжив заходів екстреного гальмування та повернув кермо автомобіля ліворуч, намагаючись об`їхати автомобіль «Hyundai Accent», внаслідок чого його автомобіль виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Colt». Пояснив, що коли автомобіль під керування ОСОБА_5 виїхав на його смугу руху, відстань між автомобілями складала приблизно 5 м.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні надав показання, згідно яких, керуючи автомобілем «Mitsubishi Colt», перебував в нерухомому стані в лівій смузі руху, збираючись здійснювати маневр повороту ліворуч. Перед його автомобілем аналогічний маневр збирався здійснювати автомобіль «Hyundai Accent» під керуванням ОСОБА_1 . Коли водій автомобіля «Hyundai Accent» побачив, що автомобілі, які рухаються в зустрічному напрямку в лівій смузі руху, зупинились та надають йому дорогу, він почав рух та виконання маневру повороту ліворуч. Проте при цьому не побачив, що у зустрічному напрямку в правій смузі руху рухається автомобіль «ЗАЗ» під керуванням ОСОБА_3 . Водій автомобіля «ЗАЗ» з метою уникнення зіткнення з автомобілем «Hyundai Accent» був вимушений повернути ліворуч, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з його автомобілем.

При цьому потерпілий ОСОБА_4 заперечував пояснення ОСОБА_1 відносно того, що: автомобіль «ЗАЗ» несподівано з`явився на правій смузі руху; ОСОБА_6 не створював перешкод в русі автомобілю «ЗАЗ»; автомобіль «ЗАЗ» міг безперешкодно продовжувати рух прямолінійно, не змінюючи траєкторію руху; автомобіль «Hyundai Accent» встиг повністю перетнути смуху руху автомобіля «ЗАЗ» та виїхати на під`їзну дорогу ще до того, як автомобіль «ЗАЗ» перетнув умовну траєкторію руху автомобіля «Hyundai Accent», та заперечував вказані пояснення ОСОБА_1 .

Так, потерпілий ОСОБА_4 показав, що він особисто бачив автомобіль «ЗАЗ», який рухався в правій смузі руху, ще до того, як автомобіль «Hyundai Accent» під керуванням ОСОБА_1 почав рух та виконання маневру повороту ліворуч. Також зазначив, що якщо б водій автомобіль «ЗАЗ» не повернув ліворуч, намагаючись уникнути зіткнення, то він здійснив би зіткнення з автомобілем «Hyundai Accent», що могло б мати наслідком опрокідування останнього. Уточнив, що автомобіль «Hyundai Accent» не встиг виїхати на під`їзну дорогу та перетнути праву смуху руху, в якій рухався автомобіль «ЗАЗ», та в разі, якщо б водій автомобіля «ЗАЗ» не змінив напрямок руху, то автомобіль «ЗАЗ» здійснив би зіткнення з автомобілем «Hyundai Accent».

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку щодо доведеності вини водія ОСОБА_1 у вчиненні вказаного вище правопорушення.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 114512 від 30.07.2021; даними схеми місця ДТП від 30.07.2021; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ; особистими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , наданими суду.

Оцінюючи пояснення ОСОБА_1 щодо механізму виникнення ДТП, який наполягав на своїй невинуватості, суд керується таким.

Вказані пояснення спростовуються поясненнями потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо механізму виникнення ДТП, згідно яких ОСОБА_2 створив перешкоду в русі для водія автомобіля «ЗАЗ» та останній з метою уникнення зіткнення був вимушений виїхати на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Colt».

При цьому суд враховує, що показання водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 узгоджуються між собою, є послідовними, стабільними та узгоджуються з їх письмовими поясненнями, які надавались працівникам поліції 30.07.2021 року.

Показання ОСОБА_1 щодо механізму виникнення ДТП є непослідовними. Так, в письмових поясненнях від 30.07.2021 року ОСОБА_2 зазначив, що автомобіль «ЗАЗ» виїхав на смугу зустрічного руху, щоб уникнути зіткнення з його автомобілем.

Під час пред`явлення судом вказаних письмових пояснень для огляду ОСОБА_7 , останній не заперечував, що підпис під вказаними поясненнями виконаний ним особисто.

Доводи ОСОБА_1 відносно того, що пояснення написані працівником поліції та він не розумів, що підписує, суд оцінює критично, оскільки останній не зазначав на фактах будь-якого тиску на нього з боку працівників поліції та примушування до підписання вказаного вище документу.

Враховуючи наведене, суд надає перевагу показанням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо механізму виникнення ДТП, а не показанням ОСОБА_1 .

З наведених вище підстав показання ОСОБА_1 суд вважає тактикою захисту, спрямованої на ухилення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Згідно п. 10.4. ПДР України, водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує як порушення вимог п. 10.4. ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Доводи ОСОБА_1 відносно того, що автомобіль під керуванням ОСОБА_3 рухався із перевищенням дозволеної швидкості руху, судом відхиляються, оскільки належними та допустимими доказами факту перевищенні дозволеної швидкості руху можуть бути дані вимірювань, проведених відповідними технічними засобами, або дані відповідних висновків експертиз, а не показання учасника ДТП.

Клопотання про проведення експертизи учасниками справи не заявлялось.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 не складався, у суду відсутні підстави в межах розгляду даної справи вирішувати питання про його винуватість у порушенні технічних вимог ПДР України та наявності причинного зв`язку між такими порушеннями та виникненням події ДТП.

Керуючись ст. 33-35 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Незважаючи на відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , суд з урахуванням обставин даної справи, відсутності даних щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за інші правопорушення, не вбачає підстав для накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами та вважає за можливе накласти на нього мінімальне стягнення, передбачене санкцією ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 454 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з правопорушника.

Керуючись ст. 33-35, 40-1, 124, 251-252, 279, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн. (отримувач: ГУК у Харківській області 21081300, код отримувача 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, р/р UA0020001, призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху»).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454,00 грн. (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення»).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов