Справа № 462/1407/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 травня 2021 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_1 .

за ч.2 ст. 130, Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , 27 лютого 2021 року о 05 год. 05 хв. у м. Львів, вул. Кульпарківська, буд.140, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz C 220» номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці) від огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, будучи двічі протягом року підданим адміністративному стягненню за вчинення дій передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 130 КУпАП.

В призначене судове засідання, ОСОБА_1 не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової рекомендованої кореспонденції за вказаним у протоколі місцем його проживання та адресою місця його реєстрації.

Зважаючи на сповіщення ОСОБА_1 про розгляд адміністративних матеріалів, судом вирішено провести розгляд справи у його відсутності, що не суперечить правовим приписам ч.2 ст.268 КУпАП.

До вказаних висновків суд прийшов, зокрема виходячи і з наступного.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , суд враховує, що останній був обізнаний з фактом складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.130 КУпАП. Окрім цього, ОСОБА_1 повідомив адресу місця проживання: АДРЕСА_1 , за якою скеровувалась судова повістка, також повістка скеровувалась за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_2 , які останній з невідомих для суду причин не отримав.

Суд також вживав заходів із повідомлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, шляхом розміщення оголошень на офіційному сайті суду.

Слід також звернути увагу і на той факт, що останній не заявляв жодних клопотань до суду про витребування доказів, виклик свідків і не висловлював своїх міркувань щодо законності складення на нього протоколу, не подав письмових пояснень чи заперечень проти протоколу, тому вважаю, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що спрямована на затягування розгляду справи, а відтак уникнення відповідальності.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також враховуючи закінчення строків притягнення особи до відповідальності, суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 , та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні було виявлено описку в протоколі про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №539316 від 27.02.2021 року, а саме зазначено «двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за вчинення дій передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, за що передбачене відповідальність ч.3 ст. 130 КУпАП» замість «протягом року піддавався адміністративному стягненню за вчинення дій передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, за що передбачене відповідальність ч.2 ст. 130 КУпАП» що підтверджується рапортом лейтенанта поліції Хом`як Р. від 02.03.2021 року та довідкою старшого лейтенанта поліції Дяків Н. від 02.03.2021 року. Враховуючи, зміст позиції ВС у постанові від 14.07.20202 року у справі №808/353/17, про те, що якщо допущена контролюючим органом технічна помилка не призвела до порушення прав особи та не спростувала факту вчинення нею правопорушення, та така помилка не може бути самостійною підставою для скасування результатів перевірки, в конкретному випадку факту фіксації правопорушення протоколом про адміністративне правопорушення, а також оцінивши в сукупності докази винуватості правопорушника, суд прийшов до висновку, що дана описка не перешкоджає встановленню винуватості ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Об`єктивна сторона ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка повторно протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Довідкою від 02.03.2021 року складеною старшим інспектором ВАП УПП у Львівській області Дяків Н., підтверджено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягався 21.09.2020 року Буським районним судом Львівської області до адміністративної відповідальності за скоєння 23.06.2020 року правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років. (а.с.8).

Вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, ОСОБА_2 підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №539316 від 27.02.2021 року;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку;

- довідкою від 05.01.2021 року складеною старшим інспектором ВАП УПП у Львівській області Дяків Н.;

- оглянутими у судовому засіданні відеозаписами з відеореєстраторів працівників поліції. З відеозаписів чітко вбачається факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме: 05:19:15, також з відеозапису вбачається визнання ОСОБА_1 факту керування та вживання алкоголю, а саме: 05:13:31, 05:13:31.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Суд бере до уваги вказані вище докази та звертає увагу, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості з`явитися в судове засідання та надати пояснення особисто або написати такі власноручно та надіслати на адресу суду та зазначити, чи визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення та не навів докази, які б слугували підставою вважати його невинуватим у вчиненні правопорушення та які слід витребувати суду.

Враховуючи обставини вчинених правопорушень, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.2 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 454 грн.

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом 10 днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: І.С. Мруць