П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2021 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А., за участі представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенко І.І., розглянувши протокол про порушення митних правил відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України

В С Т А Н О В И В :

04 листопада 2020 року о 15 год 00 хв., в зону митного контролю пункту пропуску «Вилок» Закарпатської митниці Держмитслужби на виклик начальника митного поста «Вилок», згідно листа від 29.10.2020 №7.7-28-09/29-654, для з`ясування обставин не вивезення легкового автомобіля марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», реєстраційні номерні знаки Угорщини НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , у пішому порядку прибув громадянин України ОСОБА_1 . Громадянином було пред`явлено документ, що посвідчує особу (паспорт громадянина України НОМЕР_3 від 29.07.2019) та реєстраційний документи на вказаний транспортний засіб (свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 від 17.01.2001).

Враховуючи наявність інформації в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМСУ, було з`ясовано, що 18.02.2020 року автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», реєстраційні номерні знаки Угорщини НОМЕР_1 ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 слідував на митну територію України через митний пост «Вилок» Закарпатської митниці в митному режимі «тимчасове ввезення до 60 днів» відповідно до ч.4 ст.380 Закону України від 13.03.2012 року №4495-VI під письмове зобов`язання про зворотне вивезення № UA305230/2020/000787, тобто в крайній строк до 18.04.2020 року включно, про відповідно запису в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМСУ громадянину України ОСОБА_1 було оформлено зобов`язання про зворотне вивезення зазначеного транспортного засобу №UA305230/2020/000787 від 18.02.2020 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 380 МКУ, громадяни-резиденти, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, мають право тимчасово ввозити на митну територію України під письмове зобов`язання про зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, один транспортний засіб особистого користування, що класифікується за товарною позицією 8703 (крім товарної підпозиції 8703 10 ) згідно з УКТ ЗЕД, та причіп до нього, що класифікується за товарною підпозицією 8716 10 згідно з УКТ ЗЕД (за умови ввезення разом із транспортним засобом), на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року (який може бути як безперервним, так і з перервами), без сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Однак, станом на 07.07.2020 року вказаний автомобіль не вивезений за межі митної території України.

В своєму поясненні, громадянин України ОСОБА_1 підтвердив факт в`їзду 18.02.2020 року через пункт пропуску «Вилок» Закарпатської митниці ДФС на автомобілі марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», реєстраційні номерні знаки Угорщини НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 . Автомобіль не вивіз у встановлений законодавством строк по причині установленого карантину на усій території України із-за епідемії COVID-19. У митний орган щодо продовження строку перебування ТЗ на митній території України не звертався.

Згідно інформації, отриманої з мережі Інтернет (сайт « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») від 04.11.2020 року, вартість аналогічного/подібного автомобіля марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», тип двигуна - дизельний, 2000 рік випуску становить 1 690 000 форинтів, що згідно курсу НБУ станом на 07.07.2020 р. становить 147158 грн. 44 коп. (курс форинта 0,08707600 грн. за 1 форинт).

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 380 Митного кодексу України строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування більше ніж на тридцять діб.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого частиною 6 статті 481 Митного кодексу України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. В матеріалах справи наявна письмова заява ОСОБА_1 від 04.11.2020 року, відповідно до змісту якої останній просить розглянути справу у його відсутності.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі ст. 526 МК України, суд вважає можливим розглянути справу про порушення митних правил за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Представник Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенко І.І. у судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України та застосувати відносно нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією вказаної статті.

Заслухавши пояснення представника митниці, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.481 МК України відповідальність настає за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Факт митного правопорушення підтверджується даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил №1737/30500/20 від 04.11.2020, витягом з ЄАІС Дежмитслужби щодо перетину кордону транспортним засобом, копією митної декларації ОСОБА_1 від 18.02.2020 року, письмовими поясненнями правопорушника від 04.11.2020 року а також іншими долученими до матеріалів справи та дослідженими під час судового засідання доказами, які знаходяться у логічному взаємозв`язку між собою.

Статтею 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі статтею 481 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Одночасно, обставин, передбачених ст. 460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст. 481 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено.

Посилання правопорушника на те, що автомобіль не вивезено, у встановлений законодавством строк, по причині установленого карантину на усій території України із-за епідемії COVID-19 не можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідно до до розпорядження Кабінету Міністрів України від 14 березня 2020 р. N 287-р «Про тимчасове обмеження перетинання державного кордону, спрямоване на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», тимчасово заборонено перетинання державного кордону на в`їзд в Україну для іноземців та осіб без громадянства, проте ОСОБА_1 є громадянином України і такі його не стосувалися, а тому не можуть бути враховані як дії обставин непереборної сили. Крім того, у митний орган щодо продовження строку перебування ТЗ на митній території України правопорушник не звертався.

Таким чином, аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України доведена повністю.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд приймає до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, вважаю необхідним ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України та накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 6 ст. 481 МК України.

Відповідно до ст. 40-1КУпАП та п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Керуючись ч. 6 ст. 481 МК України, ст.ст. 33, 40-1, 283-285,287-294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170000,00 (сто сімдесят тисяч грн. 00 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 454,00 грн.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: О.А.Придачук