ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1001/21 Справа № 215/2182/21 Суддя у 1-й інстанції - Демиденко Ю. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один ) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 копійок на користь держави.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.03.2021 року о 01.11 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем «CHEVROLET» Реєстр.№ НОМЕР_1 , по вул. Уфімцева, 32 в м. Кривому Розі, в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується медичним висновком №433 закладу охорони здоров`я.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ №217442 25.03.2021 р. о 01.40 год. ОСОБА_1 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння біля будинку №32 по вул. Уфімцева в м. Кривому Розі, висловлювався нецензурною лайкою на адресу поліцейських, на законну вимогу поліцейського вийти з транспортного засобу не реагував, чим чинив злісну непокору працівникам поліції.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що постанова суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП.

Крім того в протоколі серії ААБ № 130347 від 25.03.2021 року про адміністративне правопорушення відсутні відомості стосовного причини зупинки.

Зазначає, що у наданих суду доказах відсутнє посилання на причину зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .. Саме лише посилання на проведення працівниками поліції патрулювання не визначає правомірність зупинки транспортного засобу за відсутності доказів допущення водієм порушень ПДР України.

Вказує, що інспекторами поліції в порушення процедури не проводилась перевірка на алкогольний стан на місці зупинки від 25.03.2021 року, як це передбачено ст. 266 КУпАП та п. 1.7 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

В матеріалах справи відсутній акт медичного огляду, на підставі якого можливо дізнатися вимірювальну техніку та обладнання і іншу інформацію по даному дослідженню.

Крім того, вказує, що судом при винесенні постанови не враховано особу, її матеріальний стан та інші обставини (місце роботи, професію, характеристику особи, сімейний стан, тощо), які враховуються при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП.

Будучи двічі повідомленим належним чином про дату, час та місце апеляційного перегляду ОСОБА_1 , у судові засідання не з`явився, заяв або клопотань які б свідчили про поважність причин його неприбуття у судове засідання до апеляційного суду не надходило, а тому суддя вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги без його участі, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Постанова суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягаю задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду незаконна - є безпідставними.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та відповідає як фактичним обставинам справи так і зібраним у справі письмовим доказам.

Так не визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовується матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №130347 від 25 березня 2021 року, відповідно до якого 25 березня 2021 року о 01 годині 11 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем Шевроле Лачетті, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Уфімцева, біля будинку 32 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря-нарколога №433 від 25.03.2021 року (а.с.2);

- рапортом інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП від 25 березня 2021 року, відповідно до якого 25 березня 2021 року о 01 годині 11 хвилин було зупинено автомобіль Шевроле Лачетті, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 за порушення п. 9.2Б ПДР України, оскільки останній при зміні напрямку руху не ввімкнув покажчик повороту. Після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не виконував законні вимоги працівників поліції щодо пред`явлення посвідчення водія, чинив активний опір, внаслідок чого до останнього було застосовано фізичну силу, витягнуто з автомобілю, складено протокол адміністративного затримання та у зв`язку з наявними ознаками сп`яніння ОСОБА_1 було доставлено до КЗ КПНД ДОР для проходження огляду на стан сп`яніння, за результатами якого було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, після чого останнього було доставлено у приміщення КРУП №5 та складено протоколи про адміністративні правопорушення (а.с. 4);

- висновком КП Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги ДОР №733 від 25 березня 2021 року складений лікарем ОСОБА_2 , відповідно до якого ОСОБА_1 25.03.2021 року о 02 год. 20 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 6);

- протоколом адміністративного затримання серії АА №125000 від 25 березня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 25 березня 2021 року о 01 годині 40 хвилин було затримано у зв`язку з припиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 8);

Вказані письмові докази є чіткими, узгоджуються між собою та в матеріалах справи відсутні докази, які б їх спростовували.

Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів на думку апеляційного суду відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою, у своїй сукупності є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та не свідчать про правомірність дій інспекторів ПП щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, які діяли у повній відповідності до вимог КУпАП та Інструкції.

Посилання ОСОБА_1 на безпідставну зупинку транспортного засобу спростовується рапортом співробітника поліції, відповідно до якого підставою для зупинки його автомобіля було порушення ним п. 9.2Б ПДР України, оскільки ОСОБА_1 при зміні напрямку руху не ввімкнув покажчик повороту, а тому таке посилання не відповідає фактичним обставинам справи.

Судом встановлено узгодження рапорту інспектору взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП із іншими доказами, які містяться в матеріалах справи, а тому підстав недовіряти відомостям, які у ньому зазначені у апеляційного суду відсутні, а тому посилання ОСОБА_1 на те, що працівники поліції, всупереч вимогам закону, безпідставно його зупинили, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Відсутність в матеріалах справи про адміністративне правопорушення акта огляду на стан сп`яніння на що посилається ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі, не спростовує правильність висновків суду першої інстанції щодо керування останнім транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, як видно з рапорту працівника поліції, після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 виникли підозри щодо того, що він перебуває в стані сп`яніння, а враховуючи його агресивну поведінку та небажання спілкуватись з працівниками поліції, його опір та невиконання вимог щодо пред`явлення посвідчення водія, на переконання апеляційного суду, такі дії ОСОБА_1 давали підстави поліцейським вважати, що останній перебуває у стан наркотичного сп`яніння, а тому його було доставлено до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду за результатами якого було встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є адміністративним правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому доводи апеляційного скарги ОСОБА_1 на те, що судом не враховано його особу, матеріальний стан та інші обставини (місце роботи, професію, характеристику особи, сімейний стан, тощо), які враховуються при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону.

У відповідності ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст. 251 КУпАП перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає нормативне правило наступного змісту: «адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Суб`єктом правопорушення за вищевказаною нормою є водій транспортного засобу.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності працівника поліції. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Згідно п. 2 розділу 1 Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2021 року, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко