Справа № 156/647/21
Номер провадження: 3/156/340/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2021 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Федечко М.О,, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника Шумського А.А., потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від відділення поліції №1 (м. Нововолинська) Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , -

за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу від 21.07.2021 року серії ВАБ№036567 ОСОБА_2 21.07.2021 року о 12 год. в с. Радовичі по вул. Зеленій ображала нецензурною лайкою ОСОБА_1 , чим вчинила дрібне хуліганство та порушила ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненому не визнала та пояснила, що того дня, перебуваючи на своєму городі, побачила ОСОБА_1 , який тюкував солому. Перед тим, він зафільмував та поширив в мережі інтернет відео на якому зображувалось як її зять палить сміття біля будинку. На даному відео також зображувалася і вона. Тому, вирішила запитати ОСОБА_1 чому він це зробив, внаслідок чого між ними виник конфлікт. В ході даного конфлікту нецензурною лайкою до потерпілого по справі вона не висловлювалась та не ображала його.

Потерпілий ОСОБА_1 пояснив суду, що з даною сім`єю в них постійно виникають конфлікти. Того дня, він, перебувачи на своєму полі, біля трактора, який тюкував солому, почув крик зі сторони ОСОБА_2 , яка також знаходилась на своєму полі та викрикувала до нього нецензурною лайкою. Так як разом із ними були його малолітні діти він викликав працівників поліції.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила суду, що того дня, вийшовши з будинку на подвір`я почула крики зі сторони сусідів. При даному конфлікті бачила як її сусіди перебуваючи на своїх городах перекрикуються один до одного. Зі сторони ОСОБА_2 не чула ніякої нецензурної лайки до ОСОБА_1 , вона лише питала чому він її знімав на відео та поширив в мережі інтернет. Також, підтвердила, що не була присутня з самого початку конфлікту, зазначила, що разом із нею був її чоловік, який знімав дану подію на відео.

Свідок ОСОБА_4 з приводу даної події надав суду наступні пояснення, що того дня він почув крики зі сторони сусідів. Вийшовши з будинку на вулицю, побачив як ОСОБА_1 разом із своєю матір`ю сварились із ОСОБА_2 . Самого початку конфлікту він не чув, а лише підійшов пізніше до всіх учасників та свідків. При цьому, з метою захисту, він знімав телефоном відео даної події, так як у нього та його сусідів неодноразово виникають конфлікти з сім`єю ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 , яка є матір`ю ОСОБА_1 пояснила суду, що перебуваючи на подвір`ї біля свого будинку почула крики. Вийшовши на свій город побачила ОСОБА_2 , яка голосно кричить та виражається нецензурною лайкою в сторону її сина. При даному кофлікті всі знаходились на своїх - сусідніх городах. Поліцію викликав її син так як при даному конфлікті на городі були її неповнолітні внуки, а ОСОБА_2 висловлювалась нецензурною лайкою.

Захисник Шумський А.А. просив провадження відносно його підзахисної закрити у зв`язку із відсутністю в її діях події і складу адміністратвиного правопорушення. Додатково зазначив, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердили, що не чули зі сторони ОСОБА_2 нецензурної лайки щодо ОСОБА_1 . Крім того, в діях ОСОБА_2 відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною статтею, яка полягає у нецензурній лайці в громадських місцях. На його думку городи на яких знаходилися учасники конфлікту не є громадським місцем. На підтвердження даного факту заявив клопотання про долучення до матеріалів справи відеодоказу.

В судовому засіданні за клопотанням захисника особи яка притягується до адміністративної відповідальності оглянуто відеозапис з місця події з якого вбачається, що учасники конфлікту знаходяться на своїх присадибних ділянках - городах, самих слів конфлікту, висловлювань учасників один до одного не чути, однак видно саме місцезнаходження осіб даної події.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, приходжу до наступного висновку.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, потерпілих, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з диспозиції ст.173 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії, протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу. До таких місць можна віднести під`їзди житлових будинків, підземні переходи, ліфти, таксофони, заклади охорони здоров`я, навчальні та освітньо-виховні заклади, дитячі майданчики, спортивні майданчики та приміщення закритих спортивних споруд, громадський транспорт; стадіони, приміщення відкритих та закритих спортивних споруд, заклади громадського харчування, приміщення закладів культури, приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ; приміщення підприємств, установ та організацій всіх форм власності. Тобто сама по собі вулиця, двір не є громадським місцем, якщо вона не є місцем скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо. Вулицею вважається відкрита частина території міста чи населеного пункту (крім приміщень та будівель), на якій перебувають громадяни, рухається транспорт і до якої є вільний доступ у будь-яку пору року та час доби. Також вулицею вважається проїжджа частина дороги, у тому числі автомагістралі, тротуари, площі, проспекти, бульвари, набережні, мости, шляхопроводи, естакади, проїзди, зупинки громадського транспорту, парки, сквери, провулки, завулки, двори, за винятком приватних домоволодінь, уключаючи зелені насадження та елементи благоустрою.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 року "Про судову практику у справах про хуліганство" при вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 296 КК хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 21.07.2021 року ОСОБА_2 поставлено в провину те, що вона ображала нецензурною лайкою ОСОБА_1 , чим вчинила дрібне хуліганство. Чітко визначеного місця вчинення правопорушення в протоколі не зазначено - вказано, що таке вчинено по вул.Зеленій.

З показань свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 так і особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого встановлено, що даний конфлікт відбувався на сусідніх присадибних ділянках кожного з учасників сварки - городах, що є приватним володінням, не передбачає вільного доступу до неї сторонніх осіб та громадан у будь-яку пору та час доби і не є місцем скупчення громадян чи місцем проведення громадських заходів, а тому не підпадає під ознаки, визначені Законом для громадських місць. Крім того, дані показання учасників справи підтверджується відеодоказом, який долучений до матеріалів справи захисником та досліджений в судовому засіданні.

Крім цього факт вживання нецензурної лайки ОСОБА_2 під час конфлікту, не підтверджений належними та допустимии доказами у справі. Свідки у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_7 надали суду покази про те, що були свідками конфлікту однак вживання нецензурної лексики зі сторони ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 не чули. Покази свідка ОСОБА_6 суд оцінює критично, оскільки її покази суперечать показам двох інших свідків у справі, які є сусідами учасників конфлікту, а остання матір"ю особи, яка вказана потерпілим - ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, на думку суду в діях правопорушника відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), суд приходить до висновку, що направлені до суду матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, отже, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на вищезазначене, враховуючи, що ОСОБА_2 вини своєї в даному правопорушенні не визнала та в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо вчинення нею дій, зазначених у диспозиції ст. 173 КУпАП, які б підпадали під ознаки дрібного хуліганства, суд приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 247 п. 1, 280, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.173 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд.

Суддя М. О. Федечко