Справа № 461/9602/20 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 33/811/474/21 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Стельмаха І.О.,

з участю захисника - адвоката Стеця Р.Я.,

представника Галицької митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України про порушення митних правил за апеляційною скаргою захисника Стеця Р.Я. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 01 грудня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 01 грудня 2020 року

ОСОБА_1 ,

який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 234962 грн 08 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці Держмитслужби 45307 грн 79 коп витрат за зберігання товару на складі митниці.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420 грн 40 коп судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_1 витрати за проведення по справі експертизи 16344 грн 20 коп.

Товар, вилучений згідно з протоколами про порушення митних правил, конфісковано в дохід держави.

Згідно з постановою судді, 01.12.2020 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) вчинив дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товару та його кількості, що підтверджуються протоколом про порушення митних правил №1919/20900/20 від 27.09.2020 року, протоколом про порушення митних правил №1939/20900/20 від 29.09.2020, протоколом про порушення митних правил №1952/20900/20 від 30.09.2020, протоколом про порушення митних №1987/20900/20 від 05.10.2020, описом предметів від 27.09.2020, описом предметів від 29.09.2020, описом предметів від 30.09.2020, описом предметів від 06.10.2020, копіями контракту купівлі - продажу, актом про проведення огляду(переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажнику, висновком експерта Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз №6583/6691 від 22.10.2020, висновком експерта Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз №6586 від 23.10.2020, висновком експерта Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз №6587/6662 від 28.10.2020, висновком експерта Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз №6582 від 27.10.2020, матеріалами фотофіксації, службовими та доповідними записками, та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

На постанову судді захисник Стець Р.Я. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що розгляд справи відбувся без участі останнього, сам текст судового рішення не надсилався, а копію постанови він, як захисник КоробкінаС.С., отримав 09 березня 2021 року.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що під час судового провадження у справі про порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 не були дотримані вимоги закону, зокрема ч. 2 ст. 7 КУпАП, п.3 ч. 1 ст. 8 МК України, ст.ст. 9, 10, 245, 252 КУпАП, ст. 489 МК України, ч. 1 ст. 458 МК України. Зазначає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

За вчинення порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, передбачено штраф в розмірі 100% від вартості вилученого товару то його конфіскацію в дохід держави. Однак, у протоколах про порушення митних правил не зазначені відомості, необхідні для правильного вирішення справи, призначення виду і розміру стягнення та які мають істотне значення.

ОСОБА_1 та його захисник не погоджуються з відомостями, викладеними в протоколах, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам. Апелянт зазначає, що будь-яких листів на адресу ОСОБА_1 чи компанії "Mega Trade Commodities PTE LTD" від Галицької митниці Держмитслужби не надходило, та ніякого листа ним не надсилалося, а ОСОБА_1 в цей час перебував в Україні. Не отримував він жодних повідомлень від Галицької митниці Держмитслужби чи інших органів, в тому числі і суду, щодо дати, місця та часу розгляду справи.

Так, встановлено, що матеріали адміністративної справи не містять жодних фактів та відомостей про те, що ОСОБА_1 , як керівником компанії "Mega Trade Commodities PTE LTD", було проведено перевірку та оформлення товару для його переміщування. Долучені митним органом документи в якості підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) N 557809 від 23.09.2020, книжка МДП (CARNET TIR) взагалі не містять підписів останнього.

В справі про порушення митних правил та оскаржуваному рішенні не наведено будь-яких доказів та фактів про те, що керівник компанії "Mega Trade Commodities PTE LTD" був обізнаний чи міг знати та передбачити, що фактичний товар не відповідає товаросупровідним документам.

З огляду на викладене, суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату, час та місце судового розгляду в судове засідання не з`явився. Захисник Стець Р.Я. просив розгляд апеляційної скарги проводити без участі ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що останній не перебуває у м. Львові.

У судовому засіданні захисник - адвокат Стець Р.Я. апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви, просить постанову судді скасувати, а справу закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Представник Львівської митниці Зирянов О.Ю. постанову судді вважає законною та обґрунтованою, просить судове рішення залишити без змін.

Заслухавши виступ захисника Стеця Р.Я. на підтримку апеляційної скарги, представника Львівської митниці Зирянова О.Ю., який заперечив доводи апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу захисника Стеця Р.Я. слід задовольнити, а провадження в справі про порушення митних правил закрити з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, ст. 486 МК України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на відповідні суспільні відносини у сфері державної митної справи.

Згідно з положеннями ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим вищевказані вимоги закону суддею першої інстанції дотримані не були.

При розгляді справи про порушення митних правил в суді першої інстанції не були дотримані вимоги закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення, а викладені у постанові судді висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є необґрунтованими і не відповідають фактичним обставинам справи.

У провину ОСОБА_1 поставлено те, що він вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів, через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товару та його кількості, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, митним органом належним чином не з`ясовано та не встановлено причетність ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. Пояснення у ОСОБА_1 не відбиралися.

Суддя першої інстанції під час розгляду справи щодо ОСОБА_1 не надав належної оцінки усім доказам.

Як вбачається з матеріалів справи, поставка товару, вказаного в протоколі про порушення митних правил, здійснювалась відповідно до контракту купівлі-продажу від 18.05.2020 №MG20/2 d.d укладеного між «Mega Trade Commodities PTE LTD» (23 New Industrial Road 04-09, Solstige Business Center 536209, Singapore) в особі директора ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) та ТОВ «Нафт Груп Сервіс» (79018, м. Львів, вул. Героїв УПА, буд. 77, корпус 38, код ЄДРПОРУ 43497692) в особі директора ОСОБА_8 . З наведеного не вбачається, що ОСОБА_1 здійснював перевірку та оформлення товару для його переміщення.

Документами, які підписані ОСОБА_1 як директором «Mega Trade Commodities PTE LTD» (3 New Industrial Road 04-09, Solstige Business Center 536209, Singapore), є рахунок-фактура (Invoice) №202022 від 25.09.2020; рахунок - фактуру (Invoice) № 202016 від 24.07.2020; рахунок-фактуру (Іnvoісе) №202023 від 26.09.20; рахунок-фактура (Invoice) №202015 від 23.09.2020.

Тобто судом першої інстанції не перевірено хто саме здійснював декларування товару, зазначених в протоколах, за яких обставин, оскільки ОСОБА_1 не був декларантом, не здійснював його перевезення, а лише здійснив продаж згідно із вище зазначеними рахунками-фактурами.

Таким чином апеляційним судом досліджено та встановлено відсутність суб`єктивної сторони в діях ОСОБА_1 - вини у формі умислу, спрямованого на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, який передбачає диспозиція ч. 1 ст. 483 МК України.

Апеляційний суд наголошує, що представник відправника товару (продавця) підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару та з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

За відсутності зазначених умов, само по собі зайняття особою керівної посади на підприємстві, що продало товар, переміщений через митний кордон, не утворює в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МУ України.

Також, матеріали справи не містять запитів Галицької митниці до компанії-перевізника щодо невідповідності товару товаросупровідним документам, що в свою чергу унеможливлює встановлення факту того, що ОСОБА_1 було відомо про завантажуваний товар.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 494 МКУ Протокол про порушення митних правил повинен містити такі дані: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; прізвища та адреси свідків, якщо вони є; відомості щодо товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; інші необхідні для вирішення справи відомості.

Із долучених до матеріалів справи протоколів про порушення митних правил №1919/20900/20 від 27.09.2020 року, №1939/20900/20 від 29.09.2020, №1952/20900/20 від 30.09.2020, №1987/20900/20 від 05.10.2020 вбачається, що посадова особа митного органу не дотрималась вищевказаних норм чинного законодавства, адже зазначені докази не містять необхідних даних, зокрема по-батькові, адресу проживання, громадянство, дату народження особи, щодо якої складено протокол. Зважаючи на викладене, апеляційний суд вказує на те, що оскільки протоколи не містять необхідних відомостей, то не можна стверджувати, що особа, яку притягують до відповідальності, є встановленою.

У протоколах про порушення митних правил №1919/20900/20 від 27.09.2020, №1939/20900/20 від 29.09.2020, №1952/20900/20 від 30.09.2020, №1987/20900/20 від 05.10.2020 зазначено, що Галицькою митницею Держмитслужби листами повідомлено ОСОБА_1 на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 про виявлені невідповідності щодо переміщуваного товару, а також про необхідність прибуття до Галицької митниці Держмитслужби для фіксування виявленого правопорушення. Крім того зазначено, що відповідно до листів керівника компанії MEGA TRADE COMMODITIES PTE LTD Сергій Коробкін повідомив, що у зв`язку з виробничою необхідністю та запровадженням карантину прибути в Україну для надання пояснень не зможе. У разі виявлення невідповідностей у товаросупровідних документах із фактичними даними переміщуваного товару, рішення приймати без його участі.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази того, що електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 належить ОСОБА_1 , а тому не можна стверджувати про те, що останнім було надіслано клопотання на адресу Галицької митниці від 29.09.2020 (а.с. 32-33), а також те, що ним було отримано листи від митного органу. Відповідно суд дійшов висновку, що має місце порушення прав особи, яку притягають до адміністративної відповідальності, оскільки всупереч вимогам ст.ст. 498, 509, 526 МКУ ОСОБА_1 не був повідомлений про складання протоколу та розгляд справи.

Окрім того, як стверджує захисник ОСОБА_1 - адвокат Стець Р.Я. ОСОБА_1 на той час за кордоном не перебував, а знаходився за місцем свого проживання у м. Львові. ОСОБА_1 жодних листів не складав та Галицькій митниці з приводу даної справи не скеровував. Вказаний лист є підробленим і з цього приводу ДБР здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідна позиція Конституційного Суду України узгоджується з правовими позиціями Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Зокрема, у рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», Європейський Суд зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що, якщо за вчинення адміністративного правопорушення, передбачена, крім іншого, така санкція, як конфіскація майна, таке інкриміноване діяння має характер кримінального, що, в свою чергу, говорить про необхідність забезпечення і дотримання процедурних гарантій, визначених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Виходячи зі змісту ч. 3 ст. 62 Конституції України, яка передбачає, що «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь», відсутні підстави для обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 483 МК України.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд дійшов переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, що має наслідком скасування постанови суду першої інстанції від 01 грудня 2020 року як незаконної та необґрунтованої.

Відповідно до ч. 3 ст. 528 МК України у разі якщо за результатами перевірки законності та обґрунтованості постанови суду у справі про порушення митних правил ця постанова буде скасована, а справа закрита, або адміністративне стягнення за порушення митних правил буде змінено, конфісковані товари, транспортні засоби, сума штрафу або її відповідна частина повертаються особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, або її представникові. Якщо конфісковані товари, транспортні засоби неможливо повернути в натурі, повертається їхня вартість за вирахуванням сум належних митних платежів за ставками, що діяли на день конфіскації. Повернення грошових коштів, зазначених у цій частині, здійснюється органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, з державного бюджету.

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження закриттю, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення про повернення товарів, вилучених митним органом під час складення протоколу про порушення митних правил.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 467 МК України -

постановив:

Поновити захиснику Стецю Ростиславу Ярославовичу строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Стеця Ростислава Ярославовича задовольнити.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 01 грудня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Товар, вилучений відповідно до протоколів про порушення митних правил №1919/20900/20 від 27.09.2020, №1939/20900/20 від 29.09.2020, №1952/20900/20 від 30.09.2020, №1987/20900/20 від 05.10.2020 повернути ОСОБА_1 або уповноваженій ним особі після належного митного оформлення, або для повернення цього товару за межі митної території України.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах