26.04.2021
Справа № 696/313/21
№ 3/696/204/21
ПОСТАНОВА

іменем України

26.04.2021 м. Кам`янка

Суддя Кам`янського районного суду Черкаської області Ніколенко О.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з СПД №2 (м. Кам`янка) ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , непрацюючої, за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 184 КУпАП, -

встановила:

24.02.2021 року в с. Косарі неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є сином ОСОБА_1 , здійснив крадіжку металолому з домоволодіння. В діях ОСОБА_1 вбачається неналежне виконання батьківських обов`язків, чим своїми діями порушила ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 №2402-ІІІ.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що по даному факту їй нічого не відомо, пояснення наявні в матеріалах справи вона та її син не підписували. Також зазначила, що її син виховується в повазі до закону і до жодних крадіжок не причетний.

За змістом статей 252 та 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, вважаю необхідним провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 184 КУпАП, з наступних підстав.

Зі змісту ст. 184 КУпАП, вбачається, що вона має декілька частин. Так, відповідно частина 4 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення неповнолітніми діянь, що містять ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

Як передбачено положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р. «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Аналогічна норма міститься й в ст. 62 КонституціїУкраїни.

Як вказано у справах «Малофєєва протии Pocії» рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін протии Pocії» заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, середіншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За змістом вимог ст.256, ч. 1 ст.257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець протии України» від 14.02.2008 р., «Берктай протии Туреччини» від 08.02.2001 р., та «Леванте протии Латвії» від 07.11.2002 р. Неодноразово вказувалось, що «оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій».

За змістом ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Викладені обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, оскільки до матеріалів справи не надано жодних доказів, які б підтверджували, що діях неповнолітнього були ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.184КУпАП. Крім того в протоколі відсутні відомості про те в кого було здійснено крадіжку, за яких обставни.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 284 КУпАП при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП виноситься постанова про закриття справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 245, 247, 252, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, що передбачене ч.4 ст.184 КУпАП, закрити за відсутністю в її діях складу цього правопорушення.

Постанова судді набирає чинності після закінчення строку подання скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кам`янський районний суд Черкаської області.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя: О.Є. Ніколенко