Справа № 445/741/21
провадження № 3/445/373/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2021року суддя Золочівського районного суду Львівської області Бакаїм М. В. , розглянувши матеріали, що надійшли відносно :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 , водій АТП14611,

- зач.1 ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ № 352235 від 14.04.2021 року, ОСОБА_1 , 14.04.2021 р., близько 17-11 год. в м.Золочеві, здійснював регулярні перевезення пасажирів за маршрутом "Золочів-Монастирок" без засобу індивідуального захисту, що закриває рот і ніс (маски чи респіратора), чим порушив Постанову КМУ № 1236 від 09.12.2020 р. , за що передбачена відповідальність за ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до протоколу вчинені правопорушником дії кваліфіковані поліцією як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

У відповідності до ст. 278 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито об`єктивну сторону вчиненого правопорушення.

Суть правопорушення викладається у відповідності до диспозиції тієї частини статті або статті, за якою складається протокол.

Диспозицією ч.1 ст.44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже, наданий протокол, який є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і є одним із джерел доказів, містить кваліфікацію за ст.44-3 КУпАП, однак в самому протоколі не відображено діяння, яке зазначено в диспозиції вказаної статті, а саме чи порушення правил щодо карантину людей, чи санітарно-гігієнічних, чи санітарно-протиепідемічних правил і норм.

Суд вважає за доцільне зауважити, що правила надання послуг пасажирського автомобільного транспорту затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 р. за № 176. Зокрема, розділом ІІ зазначених Правил визначено, що перевезення пасажирів автобусами залежно від режиму їх організації можуть бути: регулярними, регулярними спеціальними та нерегулярними. Відповідно, надано регламентацію здійснення таких перевезень.

Крім того, визначення суб`єкта господарювання наведене у ст.55 Господарського кодексу України. Зокрема, зі змісту ч.1 ст.55 ГК України випливає, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків),мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. При цьому п.2 ч.2 ст.55 ГК визначено, що суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно з ч.1 статті 58 ГК суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Однак, з наданих до суду матеріалів випливає, що відповідні докази на підтвердження того, що правопоуршник є суб`єктом господарювання або найманим працівником суб`єкта господарювання, який здійснює пасажирські перевезення автомобільним транспортом, відсутні.

Суд вважає за доцільне звернути увагу, що у прецедентній практиці Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04), звертає увагу, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Вищевикладені недоліки, допущені при складенні та оформленні адміністративного матеріалу є суттєвими, оскільки не дозволяють встановити наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до відповідальності, що, в свою чергу, позбавляє можливості достовірно встановити обставини правопорушення, і, як наслідок, здійснити розгляд справи про адміністративне правопорушення та прийняти рішення по ній.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження вчинення особою адміністративного правопорушення, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Неконкретність формулювання суті адміністративного правопорушення позбавляє правопорушника права здійснювати предметний захист та порушує його процесуальні права.

За таких обставин суд позбавлений можливості перевірити наявність чи відсутність в діях правопорушника, об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, прийняти в справі законне та об`єктивне рішення.

Зазначені вище недоліки не дають можливості всебічно, повно і об`єктивно розглянути справу.

За змістом ст. 278 КУпАП, при виявленні недоліків в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному всупереч вимогам ст.256 КупАП, або в інших матеріалах, що перешкоджають або унеможливлюють об`єктивний розгляд справи, особа, що проводить підготовку до розгляду справи , повертає матеріали справи відповідному правоохоронному органу, що порушив провадження в адміністративній справі на дооформлення.

Враховуючи вищенаведені обставини, які унеможливлюють розгляд справи про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 278 КУпАП доходжу висновку про повернення для дооформлення адміністративного матеріалу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.251, ст.277, ст.278 КУпАП, суд-

ухвалив:

Повернути до Золочівського РВП ГУНП України у Львівській області для належного оформлення матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:М. В. Бакаїм