ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/648/21 Справа № 215/314/21 Суддя у 1-й інстанції - Квятковський Я. А. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 березня 2021 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого приватним підприємцем, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 березня 2021 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень. Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 грудня 2020 року у нічний час ОСОБА_1 за місцем мешкання, а саме в буд. АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 насилля в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою. Своїми діями ОСОБА_1 порушив ЗУ від 07.12.2017 № 2229-VIII та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив постанову скасувати, прийняти нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Зазначає, що з потерпілою перебував у шлюбі з 2001 року. За час спільного проживання за спільні кошти подружжя була придбана квартира АДРЕСА_2 . Згідно договору купівлі-продажу ВКК №792146 від 26.04.2008 р. Кожному з подружжя, на праві спільної часткової власності належить по 1/2 частці вищевказаної квартири.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 12.11.2012 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

Зазначає, що конфлікт між ним та колишньою дружиною виник, через непорозуміння та перешкоди з боку дружини у користуванні частки квартири ОСОБА_3 .

Тільки на вимогу державного виконавця у грудні 2020 року ОСОБА_2 передала ключі від квартири. Зазначає, що в ніч з 20 на 21 грудня 2020 року, прийшов до колишньої дружини по свої особисті речі, але остання їх не віддала, через це в них виник конфлікт, словесна перепалка. Дружина висловлювалась на його адресу нецензурною лайкою. Відносно ОСОБА_2 насильства не вчиняв.

Вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначено час вчинення правопорушення.

Суд першої інстанції не викликав та не допитав свідків, у зв`язку з чим судовий розгляд проведено неповно.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Суд вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах поданої апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Аналізом матеріалів справи встановлено, що суд, в порушення вищезазначених вимог закону, належним чином не з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про винуватість ОСОБА_1 , є неспроможними.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд першої інстанції посилався, зокрема, на протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №118822 від 20 січня 2021 року, в котрому, як вказав суд, зафіксовано обставини вчинення адміністративного правопорушення.

Виходячи із значених у ньому обставин, 2012.2020 ОСОБА_1 за місцем мешкання, а саме в буд. АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 насилля в сім`ї , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою.

Адміністративна відповідальність настає за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у разі умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Враховуючи диспозицію викладеної норми закону, зазначені у фабулі протоколу дії ОСОБА_1 , які полягали у висловлюванні нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , не утворюють самі по собі склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Починаючи зі стадії оформлення протоколу, посадова особа поліції не розкрила об`єктивної сторони правопорушення, його суть викладена формально, не конкретно, не зазначено наслідки, що були чи могли бути заподіяні ОСОБА_2 в результаті інкримінованих ОСОБА_1 дій.

Отже, місцевий суд в порушення ст. 280 КУпАП, дійшов передчасного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки, у відповідності до ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду мав вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Однак, при вивченні матеріалів справи встановлено, що в порушення вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП, фабула правопорушення, викладена в протоколі, взагалі не містить часу та дати вчинення цього правопорушення, проте суд залишив цю обставину поза увагою і фактично визнав ОСОБА_1 винуватим за ч. 1 ст. 173-3 КУпАП за обставин викладених у протоколі.

Наведене свідчить про порушення судом завдань провадження у справі про адміністративне правопорушення, визначених ст. 245 КУпАП.

Разом з цим, апеляційним переглядом справи встановлено, що суд, окрім як на протокол, у якості доказів підтвердження винуватості ОСОБА_1 , послався на протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, пояснення ОСОБА_2 .. Ці документи наявні в матеріалах справи у копіях, які не містять мокрої печатки відповідного правоохоронного органу.

Інших доказів на підтвердження обставин встановлених судом матеріали справи не містять. Даних на підтвердження завдання або можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої не надано, не здобуто таких доказів і під час судового розгляду справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на сукупність встановлених обставин, суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні у справі докази приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КупАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень, - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко