Справа № 466/9286/20 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 33/811/123/21 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2021 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Добра Ярослава-Дмитра Олеговича на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 30 грудня 2020 року,

встановив:

постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 30 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави, а також позбавити його права керування всіма видами транспортних засобів терміном на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень, 40 копійок.

Згідно постанови 19.11.2020 о 09:44 год., гр. ОСОБА_1 у м. Львові по вул. Шевченка, 375, керував автомобілем марки «Mersedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager» в присутності двох свідків, такими діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Добра Я.-Д.О. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в його діях.

В обґрунтування покликається на те, що дана постанова є необґрунтованою, несправедливою та такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд справи, а захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не були надані усі матеріали справи для ознайомлення, що підтверджується відсутністю у матеріалах справи розписки про ознайомлення. Крім цього, апелянт звертає увагу, що ОСОБА_1 був категорично незгідний з результатами огляду. Звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 007261 та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів були підписані невідомою особою та підписи суттєво відрізняються від підписів ОСОБА_1 наявних у матеріалах справи. Також, зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 007261 наявні виправлення у графах год. та хв., дата і час складання протоколу та у графі хв., дата і час вчинення адміністративного правопорушення. Підкреслює, що у вищенаведеному протоколі не зазначено адреси проживання свідків вчинення адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що постанову суду першої інстанції слід скасувати, а провадження у справі закрити з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, така направлена до суду першої інстанції 26 листопада 2020 року. Крім цього, в таких наявна заява адвоката Качмара І.О. про відкладення розгляду справи від 28 грудня 2020 року (а.с.18), в якій вказано, що ОСОБА_1 бажає скористатись послугами адвоката, а тому просить відкласти розгляд справи та надати матеріали справи для ознайомлення.

Наступного дня постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 30 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП та оштрафовано на 10200 /десять тисяч двісті/ гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 /один/ рік.

За таких обставин ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.

На думку суду апеляційної інстанції, вищенаведене є порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини ( Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03),«Гурепка проти України» від 08 липня2010 року (заява № 38789/04) «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02) та ін.) Зокрема, у справі «Гурепка проти України», заявник за аналогічних обставин стверджував, що його було позбавлено можливості особисто брати участь у розгляді своєї справи. Суд у цій справі нагадував, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Також, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними висновки суду першої інстанції про те, що подання клопотання про відкладення є способом затягування часу та зловживання своїми правами, так як адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив 19 листопада 2020 року, а строк накладення стягнення закінчується 19 лютого 2021 року, тобто через півтори місяці після винесення постанови.

Щодо визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, суд погоджується з доводами суду першої інстанції в цій частині, та приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 19.11.2020 о 09:44 год., гр. ОСОБА_1 у м. Львові по вул. Шевченка, 375, керував автомобілем марки «Mersedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №007261 від 19.11.2020 року та іншими матеріалами адміністративної справи.

Разом з тим, відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст. 38 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, які підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №007261 від 19.11.2020 року правопорушення мало місце 19 листопада 2020 року. На момент розгляду справи судом апеляційної інстанції закінчилися передбачені ч.2 ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, тому провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Добра Ярослава-Дмитра Олеговича - задоволити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 30 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич