Справа № 161/1711/21 Провадження №33/802/338/21 Головуючий у 1 інстанції:Пахолюк А. М.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Давидова О.В. подану в інтересах особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 гривні.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 23.01.2021 року о 13 год. 45 хв., в м. Луцьку по вул. Рівненській, керував автомобілем марки «Mersedes-Benz A 170», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції захисник Давидов О.В. подав апеляційну скаргу, в якій вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, неповно та необ`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимог законодавства. Зокрема зазначає, що суддею першої інстанції, було порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки суд розглянув справу у відсутність захисника, хоча він 15 березня 2021 року подав на електронну адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке суд не взяв до уваги. Також вказує, що письмові пояснення ОСОБА_2 , який був свідком того, що ОСОБА_1 , відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, були відібранні працівником поліції 23.11. без зазначення року. Разом з тим, звертає увагу суду, що протокол, був складений 23.01.2021 року. Таким чином зазначає, що вказаний свідок був відсутній під час відмови ОСОБА_1 від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння. Просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 та його захисник Давидов О.В. будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи телефонограмою (а.с.33) в судове засідання 09 липня 2021 року не з`явились, і при цьому жодних заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не подавали.

Разом з тим, розгляд адміністративної справи відносно ОСОБА_1 неодноразово відкладався 19 квітня 2021 та 16 червня 2021 року за клопотаннями захисника Давидова О.В., хоча належних доказів на підтвердження того, що останній не міг прибути в судові засідання ним не надано.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги положення ст.268 КУпАП, апеляційний суд вважає, що справу можливо розглядати у відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП України, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у діях особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №228373 від 23.01.2021 року, за змістом якого ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. Протокол підписаний ОСОБА_1 , крім цього останній вказав, що з даним протоколом згідний;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 23.01.2021 року, з яких вбачається, що вони були присутніми при складенні адміністративних матеріалів щодо водія ОСОБА_1 за керування автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, однак останній відмовився від проходження огляду на виявлення наявності чи відсутності стану сп`яніння;

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованому правопорушення доводиться і відеозаписом з боді-камери працівника поліції, з якого окрім іншого вбачається, що працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або в медичному закладі роз`яснивши його порядок та процедуру, однак він відмовився в присутності двох свідків. Після цього, було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме ухиленні особи, яка керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Щодо доводів захисника про те, що суддею першої інстанції, було порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки суд розглянув справу у відсутність захисника, хоча він 15 березня 2021 року подав на електронну адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке суд не взяв до уваги, то апеляційний суд знаходить такі твердження безпідставними, оскільки з матеріалів справи слідує, що справа за клопотанням захисника Давидова О.В. відкладалась (а.с.11) у зв`язку із зайнятістю його в іншому судовому засіданні та можливістю останнього ознайомитись із матеріалами адміністративної справи. Крім цього, клопотання, яке подане ОСОБА_4 15.03.2021 року про відкладення розгляду справи знову ж таки, у зв`язку із зайнятістю у іншому судовому засіданні у Залізничному районному суді м. Львова, не підтверджується ніякими доказами. З доводами, які викладені в постанові суду, про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисник Давидова О.В. повністю погоджується і апеляційний суд.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Таким чином, жодних порушень права на захист, судом допущено не було.

Твердження захисника, що в письмових поясненнях свідка ОСОБА_2 не зазначено року та не правильно вказано місяць їх відбирання працівниками поліції, а тому вказаний свідок був відсутній під час відмови ОСОБА_1 від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, не заслуговують на увагу, оскільки, повністю спростовується матеріалами справи. Зокрема, як вбачається з дослідженого відеозапису із бодікамери працівника поліції, - свідків було два.

Таким чином, усі доводи захисника, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить захисник, апеляційний суд не вбачає.

А тому, постанова судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 березня 2021 року підлягає залишенню без змін відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Давидова Олександра Вячеславовича подану в інтересах особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 березня 2021 року щодо ОСОБА_1 , без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Волинського апеляційного суду В.А. Подолюк