ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 766/5181/21 Головуючий в І інстанції: Рєпін К.К.
Провадження №33/819/318/21 Доповідач: Калініченко І.С.
Категорія: ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду Калініченко І.С., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Магда М.А.та потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 16 червня 2021 року, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, ідентифікаційний код не встановлено, не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 16 червня 2021 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП України закрито у зв`язку з відсутністю події та в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу, Згідно протоколу, 20.03.2021 року о 19:26 год., в м. Херсоні на перехресті вул. Офіцерська та вул. Суботи, водій ОСОБА_1 , керуючи т/з Daewoo д/н НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 , який рухався позаду автомобіля, чим порушив п. 10.9 ПДР України. При ДТП т/з отримав механічні пошкодження, а пішоход ОСОБА_2 тілесні ушкодження.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати, та визнати винним ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Посилається на те, що суд дав невірну оцінку доказам, де водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом порушив на йогодумку п. 10.9, 10.10 правила дорожнього руху, діяв навмисно та свідомо рухався заднім ходом на перехресті на пішоходів, при цьому він стояв на відстані від т/з і ніяк не міг тримати ОСОБА_1 . Вказує що він ПДР України не порушував.

Заслухавши пояснення потерпілого про підтримку апеляційних вимоги, ОСОБА_1 тазахисника,про не задоволення скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судом обґрунтовано в постанові вказано, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не підтверджується доказами, що вони не містять беззаперечних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, надані докази не спростовують версію ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 разом з іншими особами умисно встали позаду автомобіля намагаючись перешкодити його руху тримаючи автомобіль, що згідно відеозапису він не порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху.

Під час розгляду справ про адміністративні правопорушення необхідно дотримуватися принципів диспозитивності, свободи в поданні учасниками справи суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення права на захист, верховенства права, а також прецедентної практики Європейського суду з прав людини, спрямованої на додержання положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої стандарти та вимоги кримінального провадження поширюються на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа "Надточій проти України" рішення від 15.05.2008 року, справа "Озтюрк проти Німеччини" рішення від 21.02.1984 року, "Маліге проти Франції " рішення від 23.09.1998 року, "Гурепко проти України" від 08.04.2010 року).

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Диспозиція статті 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення Правил дорожнього руху.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють вказані правила.

Серед ознак такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться в вину те, що він рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 , який рухався позаду автомобіля, чим порушив п. 10.9 ПДР України. При ДТП т/з отримав механічні пошкодження, а пішоход ОСОБА_2 тілесні ушкодження та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.,

Відповідно до п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Проте гідно протоколу саме ОСОБА_1 не спричинив тілесніушкодження потерпілому та пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на що суд обґрунтовано звернув уваги. За матеріалами провадження саме потерпілий створював перешкоду руху вказаного автомобіля.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.

У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування постанови не має, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 16 червня 2021 року, по справі про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського апеляційного суду (підпис) І.С.Калініченко