ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/517/21 Справа № 932/722/21 Суддя у 1-й інстанції - Кіпчарський О. М. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2021 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнанно винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП,
В С Т А Н О В И В :
Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн. 00коп. Окрім того, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн. 00 коп.
Згідно з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 обіймає посаду заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи в/ч НОМЕР_1 та має допуск до державної таємниці за формою два.
13.01.2021 ОСОБА_1 , точний час не встановлено, на некатегорованому ПЕОМ, який знаходиться у приміщенні АДРЕСА_3 , був підготовлений (набраний на магнітному носії інформації встановленому в ПЕОМ, який не зареєстровано у групі секретного документального забезпечення в/ НОМЕР_2 ) і роздрукований документ з грифом секретності «таємно».
В подальшому на підставі наказу №5-ОД від 13.01.2021 та відповідно до припису на виконання завдання №9/пв від 18.01.2021, який 18.01.2021 затверджено командиром в/ч НОМЕР_3 майору ОСОБА_1 надано доступ для створення документації з грифом секретності «Таємно» на категорованому ПЕОМ (інв.№16085) з 18 січня 2021 року.
18.01.2021 майор ОСОБА_1 зареєстрував у журналі реєстрації підготовлених документів групи секретного документального забезпечення в/ч НОМЕР_1 документ на 12 аркушах з грифом секретності «таємно» за реєстр. №1705 від 18.01.2021.
В вищевказаному документі (за реєстр. №1705 від 18.01.2021р.) було зазначено, що 18.01.2021 він начебто був виготовлений і роздрукований на категорованому ПЕОМ (інв.№ 16085) старшого офіцера відділу підготовки штабу в/ч НОМЕР_3 майора ОСОБА_2 , що не відповідає дійсності.
Як зазначено в протоколі та рапорті від 16.02.2021 вказані факти підтверджені матеріалами службової перевірки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати й провадження у справі закрити за відсутності події та складу правопорушення.
Обгрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_1 посилається на незаконність рішення суду, через те, що висновки про вчинене ним адміністративне правопорушення та доведеність його вини зроблені на підставі неналежних доказів, через неповне й не об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Так, на переконання апелянта, протокол про адміністративне правопорушення щодо нього складено з порушеннями вимог 256 КУпАП та Інструкції про порядок оформлення в СБУ матеріалів про адміністративні правопорушення, зокрема, неуповноваженою особою й з виправленнями від руки, що позбавляє його доказової сили. ОСОБА_1 вказує, що із зазначеної в протоколі інформації неможливо встановити про яку атоматизовану систему, вид магнітного носія йдеться мова, й якими доказами підтверджується обробка секретної інформації за їх допомогою. Разом з цим, з протоколу неможливо встановити коли саме було вчинене правопорушення. До того ж, на переконання апелянта, протокол було складено з порушенням вимог ст. 254 КУпАП та розділу ІІ вищезазначеної Інструкції, а саме з порушенням його строків складення, оскільки перевірку було проведено 21.01.2021 під час якої порушень виявлено не було, а протокол складено 25.01.2021. З огляду на викладене, судом було направлено матеріали на доопрацювання постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2021, після чого матеріали справи були доповненні рапортом від 16.02.2021, актом від 12.02.2021 й поясненнями офіцера ОСОБА_2 , які в свою чергу, відсутні в переліку доказів, передбачених ст. 251 КУпАП та Інструкції, складені та залучені через 3 тижні після складення протоколу. До того ж, зазначена в цих документах інформація, на думку апелянта, є припущеннями й засновується виключно на поясненнях наданих неповноважній особі. При цьому, ОСОБА_2 не має статусу свідка. Окрім того, ОСОБА_1 не погоджується і з інформацією, викладеною в його письмових пояснення, а також і поясненнях у його клопотанні, наданих ним 01.02.2021, й вважає її такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, й наданою ним в хворобливому стані, через біль в голові він майже не усвідомлював що писав, внаслідок чого з наступного дня перебував на лікарняному. При цьому, апелянт наголошує, що не було проведено відповідних експертних досліджень ввірених йому ПЕОМ й до справи не надано жодних матеріалів проведення оперативно- службової діяльності 5 відділом 9 управління ГУ ВКР ДКР СБ України щодо нього, тому справа підлягає закриттю.

Суд, вислушавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови, приходить до таких висновків.
Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, суд виходить з такого.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Зі змісту ст. 280 КУпАП видно, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з цим, у відповідності до вимог ст.ст. 7, 254, 279, КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється тільки щодо правопорушника і підставою для її розгляду є протокол про адміністративне правопорушення, тобто справа розглядається в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата та місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
З системного аналізу вказаних норм закону видно, що основним джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є протокол про адміністративне правопорушення, який є основною і обов`язковою формою фіксації факту адміністративного правопорушення й повинен відповідати вимогам ст.ст. 254-256 КУпАП, в якому повинно бути зазначено серед іншого місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.
Так, апеляційним судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вказаним вимогам закону, оскільки в ньому зазначено лише загальні відомості щодо посади та посадових обов`язків ОСОБА_1 , наявності у нього доступу до державної таємниці, та про ймовірне порушення ним вимог закону, що регулює виготовлення, обробку та використання секретних документів, без конкретизації щодо часу вчинення правопорушення, а також суті правопорушення, у зв"язку з чим постановою суду першої інстанції від 09.02.2021, цей протокол із доданими матеріалами було повернуто для доопрацювання до Департаменту військової контррозвідки СБУ.
16.02.2021, після доопрацювання, протокол з доданими до нього матеріалами, були повернуті до суду, й їх було доповнено: рапортом старшого уповноваженого ОВС 5 відділу 9 управління ДВКР СБ України від 16.02.2021, актом військової комісії частини НОМЕР_1 від 12.02.2021 й поясненнями ОСОБА_2 від 10.02.2021.
Разом з цим, на переконання апеляційного суду, Департаментом військової контррозвідки СБУ, не було належним чином виконано вимоги закону й постанови суду від 09.02.2021, та вказані недоліки не усунуто належним чином, з огляду на таке.
Так, як зазначено вище, адміністративне провадження розпочинається складанням протоколу про адміністративне правопорушення, в якому фіксується подія правопорушення (сукупність фактичних обставин, які вказують на наявність у діянні складу адміністративного правопорушення).
При цьому, факт, що виявлене діяння містить склад адміністративного правопорушення (встановлено об`єкт, об`єктивну сторона, суб`єкт, суб`єктивну сторона), зазначається тільки при складанні протоколу і саме з дати його складання слід рахувати строк накладання стягнення, який зазначається при складенні протоколу про адміністративне правопорушення.
Фактичним моментом виявлення вчиненого правопорушення за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП є дата з`ясування всіх необхідних даних, зібрання доказів щодо наявності (або відсутності) ознак складу правопорушення, що у свою чергу співпадає з датою складання протоколу, оскільки за вимогами ч. 1 ст. 254 КУпАП протокол уповноваженою особою складається саме про вчинення правопорушення. Тобто, моментом виявлення правопорушення є момент складення протоколу, оскільки зібрані матеріали та фактичні дані потребують ґрунтовного аналізу і опрацювання, після чого може бути зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення.
Так. зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 від 25 січня 2021 року видно, що часом виявлення адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, є 21 січня 2021 року, а часом його скоєння 25.01.2021.
Водночас у Рапорті старшого уповноваженого в ОВС 5 відділу 9 управління ДВКР СУ України від 16.02.2021, зазначається, що часом вчинення правопорушення ОСОБА_1 є 18 січня 2021 року, що суттєво відрізняється від викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення від 25.01.2021, та позбавляє суд можливості належним чином встановити, коли було виявлено вказане адміністративне правопорушення та коли його було вчинено.
Окрім того, ні протокол про адміністративне правопорушення, ні вищезазначений рапорт не містить відомостей про свідків, зокрема, не зазначено їх прізвища, адреси, що унеможливлює їх виклик до суду для надання показів, в той час, як в матеріалах справи містяться письмові пояснення свідка ОСОБА_2 (а.с. 45). До того ж, ці пояснення були відібрані 10.02.2021, тобто поза межами дати складення протоколу.
Разом з цим, суд першої інстанції послався на те, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення від 25.01.2021 та рапорті від 16.02.2021 факти підтверджуються матеріалами службової перевірки.
Між тим, зокрема з акту проведення службового розслідування від 12.02.2021 слідує, що його було проведено на підставі повідомлення т.в.о. начальника 5 відділу 9 управління ДВКР СБ України віл 11.02.2021 №17/9/5/-271нт та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.02.2021 №62агд Про призначення службового розслідування щодо порушення поводження з матеріальними носіями секретної інформації майором ОСОБА_1 , тобто таку перевірку було проведено, також, поза межами складання протоколу про адміністративне правопорушення від 25.01.2021.
Разом з цим, підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.
Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, а тому висновок суду про його винуватість у вчиненні цього правопорушення, є помилковим та судове рішення у справі не можна вважати законним і обгрунтованим.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Отже, враховуючи викладене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та вважає, що постанову суду першої інстанції слід скасувати, постановити нову, якою закрити провадження у цій справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнанно винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду Н.В. Коваленко