П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2021 Справа №607/8443/21

Провадження №3/607/4319/2021

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ломакін В.Є. розглянувши матеріали, які надійшли від віділення поліції №1 ( м.Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністартивне правопорушення серії ДПР18 №465711 вбачається, що 07 травня 2021 року о 23 год. 35 хв. в с.Грабовець по вул.Центральна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alсotest 6820» в присутності двох свідків відмовився, як і проїхати в медичний заклад для визначення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 у судовому засіданні своєї вини у вчиненні правопорушення не визнав. Зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення, рапорті та в постанові інспектора поліції про притягнення його до адміністративної відповідальності час керування транспортним засобом у зазначеному місці різниться; відеоматеріали, які долученні до матеріалів справи про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, так-як фіксація події здійснювалася за допомогою телефону, що не відповідає вимогам закону; крім того, не дотримано режиму безперервної зйомки, що також є порушенням вимог чинного законодавства. У разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП особа відсторонюється від керування транспортним засобом та оформляється направлення в медичний заклад чого працівниками поліції зроблено не було.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Так, ч.1 ст. 130 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із ст. 280 КУпАП, вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється статтею 266 КУпАП. За нормами частин 2,3 цієї статті: огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Норми статті статі 266 КУпАП є бланкетними, оскільки не встановлюють детальної процедури проходження огляду, а відсилають до підзаконних нормативно-правових актів, які деталізують положення цієї статті. Такий висновок підтверджується положеннями частини 6 цієї статті, в якій зазначено, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання статті 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: згаданим Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем в закладі охорони здоров`я.

Згідно з пунктом 12 розділу 2 Інструкції № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У пункті 4 розділу I Інструкції № 1452/735 перелічені такі ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з пунктом 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103, та п.6 розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 р. №1395., у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності звернула увагу суду, що часом вчинення ймовірного правопорушення відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №465711 від 07.05.2021 є час 23 год. 35 хв., тоді як в рапорті інспектора поліції від 08.05.2021 р. повідомлено про подію яка трапилася 07.05.2021 р. о 23 год. 34 хв., а в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності від 07.05.2021 р. прийнятої внаслідок зупинки його транспортного засобу час порушення ПДР зазначений - 23 год. 30 хв..

Оцінюючи ці аргументи, суд вважає, що за цих обставин справи розуміння моменту вчинення правопорушення різницею 5 хв. не впливає на достовірність викладених у вказаних матеріалах даних і не є істотним чинником, який би піддавав сумніву наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення.

Що стосується доводів особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з приводу того, що матеріали справи та протокол про адміністративне правопорушення складені з порушеннями, а саме матеріали не містять відомостей про відсторонення особи від керування транспортним засобом, то зазначенні твердження на думку суду є необґрунтованими, оскільки, після складання протоколу про адміністративне правопорушення, транспортний засіб марки ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , переданий іншій особі, а саме ОСОБА_2 про що свідчить відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №465711 від 07.05.2021 р. та безпосередньо стверджується підписом останнього.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №465736 від 04 листопада 2020 року, складеного відносно ОСОБА_1 свідками відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вказаний протокол за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі, однак не є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до частини першої статті 40 цього Закону, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення вказаного в протоколі про адміністративне правопорушення, долучено диск із відеофіксацією.

Проте, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №465711 від 07.05.2021 р. інформація про долучення відеозапису обмежується лише згадкою про те, що до протоколу додається відеофіксація, що виключає можливість суду ідентифікувати технічний засіб, яким здійснено відеозапис, що долучається до матеріалів справи про адміністративне правопорушення та викликає сумнів щодо допустимості вказаного відеозапису як доказу.

З огляду на наявність письмових пояснень свідків, які підтверджують факт відмови водія ОСОБА_1 за наявності ознак алкогольного сп`яніння, пройти огляд на місці зупинки на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу газоаналізатора Драгер Алкотест 6820, а також в медичному закладі, суд вважає твердження ОСОБА_1 про не оформлення працівниками поліції на місці зупинки направлення у медичний заклад на огляд для виявлення стану алкогольного сп`яніння хибними, так-як при обставинах, що склалися, а саме у разі відмови водія, у присутності свідків, проїхати у мед заклад з метою визначення стану алкогольного сп`яніння, відеофіксація, відповідно до ст.266 КУпАП може не проводитися, а зазначене направлення, відповідно до п.6 розділу 10 Інструкції від 07.11.2015 р. №1395, не оформляється, а відразу складається протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначаються ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від такого огляду. З огляду на вказане, зазначені вимоги Інструкції працівниками поліції були дотримані, а саме в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №465711 від 07.05.2021 р., відібрано пояснення у останніх із яких вбачається, що у їх присутності поліцейські пропонували водієві ОСОБА_1 , у якого були ознаки алкогольного сп`яніння, пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу газоаналізатора Драгер Алкотест 6820 та в медичному закладі на що останній категорично відмовився.

Проте, з огляду на той факт, що пояснення свідків складені у вигляді рукописної інформації про свідків та про особу щодо якої складався протокол про адміністративне правопорушення, яка внесена одним і тим же почерком без вказівки, що із їх слів записано вірно, якщо вони оформлялися поліцейським, а також інші обставини завчасно були надруковані на відповідному бланку. Зазначені обставини піддають сумніву такий доказ як пояснення свідків, як належний та допустимий, тому й не можуть бути використані у якості доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння .

Відповідно до п.5 розділу 2 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026 , включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Проте, суд відхиляє аргумент ОСОБА_1 про недотримання принципу безперервності відеозапису з тих мотивів, що недотримання вказаного принципу лише в один момент часу ( як зазначено на відео для оформлення протоколу) про який не заявлено, що він приховує важливі обставини, є занадто формальним підходом і суперечить суті права на справедливий судовий розгляд.

Щодо наданого як доказ рапорту поліцейського відділенням поліції №1 ( м.Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Гамівка Н.Б. від 08.05.2021 р., суддя не може вважати належним доказом, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції. Рапорт не містить фактичних даних на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і тому, в контексті положень ст.251 КУпАП не можуть бути доказом у даній справі про адміністративне правопорушення.

Інші докази, які б вказували на те, що ОСОБА_1 07 травня 2021 року о 23 год. 35 хв. в с.Грабовець по вул.Центральна керував транспортним засобом і відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладні у встановленому законом порядку, в матеріалах справи відсутні.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вищевказаний принцип знайшов відображення і в рішеннях Європейського Суду з прав людини («Капо проти Бельгії», 42914/98, 13.01.2005року, «Радіо Франс проти Франції», 53984/00, 30.03.2004 року…) за якими прийняття доказів належить досліджувати загалом в світлі пункту 2 статті 6, і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 цього кодексу.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи вище наведені обставини, оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальності сторін та свобода в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не підтверджена належними та допустимими доказами, що не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Тому у зв`язку із недоведеністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, вважаю, що провадження в даній справі про адміністративне правопорушення слід закрити.

Відповідно до ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП або про закриття справи.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З цих підстав суд приходить до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому провадження в даній справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.130, 247, 254, 266, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяВ. Є. Ломакін