Справа № 357/6471/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2021 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ларіна О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягується до адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №119830 від 30.05.2021 вбачається, що 30.05.2021 о 14 год. 30 хв. в Київській області, м. Біла Церква, по вул. Я. Мудрого, 12/2, гр. ОСОБА_1 передав право керування транспортним засобои ВАЗ 21109, державний номерний знак НОМЕР_1 водію ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_2 проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу «ALCOTEST DRAGER 7510 ARLM 02 98» тест №150 позитивний 1.48 % проміле, у присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , чим ОСОБА_1 порушив п. 2.9 г Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 30.05.2021 він керуючи транспортним засобом ВАЗ 21109, державний номерний знак НОМЕР_1 , приїхав до м. Біла Церква Київської області за окулярами, які йому були необхідні за рецептом лікаря, та приблизно о 14 год. 30 хв. за адресою м. Біла Церква, по вул. Я. Мудрого, 12/2, йому стало погано, в зв`язку з чим він передав право керування транспортного засобу ВАЗ 21109, державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який перебував з ним в автомобілі. Про те, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння він не знав та не помітив у нього ніяких ознак сп`яніння, запаху алкоголю від нього чути не було. Крім того ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_2 не повідомляв його про факт вживання ним алкоголю, також ОСОБА_2 в його присутності спиртні напої не вживав. Факт того, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння йому стало відомо коли працівники поліції дали ОСОБА_2 подути в Драгер.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог п. 2.9 «г» ПДР України водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, для настання відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідна наявність сукупності елементів складу адміністративного правопорушення. В даному випадку необхідна наявність сукупність наступних елементів складу адміністративного правопорушення: перебування особи, якій передано керування транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння; усвідомлення особою, яка передає керування транспортним засобом, того, що ця особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння; добровільне, з власної волі передання керування транспортним засобом такій особі.

Відповідно до абз. 5 п.27 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від 23.12.2005 №14 із змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.12.2008 №18 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції (ч.1 ст.130 КУпАП), настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан, тобто для притягнення водія до адміністративної відповідальності за порушення такої заборони, необхідно встановити, що особа була обізнана про стан алкогольного сп`яніння особи, якій передав керування автомобілем.

Тобто об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме передача керування транспортним засобом особі, яка знаходиться в стані сп`яніння передбачає, що особа яка передає керування транспортним засобом повинна знати, що передає керування особі, яка знаходиться в стані сп`яніння.

З пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які надані в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 не знав та не міг знати, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, особою, яка склала протокол, не надано інших доказів того, що ОСОБА_1 передавав керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння та знав про такий стан на момент передачі керування транспортним засобом.

Так, дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з бодікамери поліцейського, що долучений до матеріалів справи, зафіксовано факт проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водієм ОСОБА_2 та складання відносно останнього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, вказаний відеозапис не містить відомостей щодо передачі ОСОБА_1 керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, будь яких доказів, які б підтверджували факт передачі ОСОБА_1 водію ОСОБА_2 керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, про який був обізнаний на момент такої передачі та наявності в його діях умислу, матеріали справи про адміністративне правопорушення, не містять.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищенаведене, суддя, дослідивши дані протоколу та наявні у провадженні матеріали, дійшов висновку, що справу належить закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - передання керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи, що на ОСОБА_1 адміністративне стягнення не може бути накладене за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, судовий збір у провадженні за даною справою також не підлягає стягненню з останнього.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130 КУпАП, статтями 221, 245, 247, 266, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяО. В. Ларіна