Дата документу Справа № 336/7575/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 336/7575/20 Головуючий в 1 інстанції Дацюк О.І.
Провадження №33/807/344/21 Доповідач в 2 інстанції Тютюник М.С.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2021 року постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

19 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження (а.с. 43-47).

В обґрунтування необхідності поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції, апелянт посилається на те, що не був своєчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, про винесену постанову дізнався лише 8 квітня 2021 р., тому вважає, що причина пропуску строку на апеляційне оскарження постанови є поважною.

Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши доводи клопотання ОСОБА_1 та подані ним докази, приходжу до висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, виходячи з наступного.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують, за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, за вище наведеною нормою строк на подачу апеляційної скарги обчислюється не з моменту ознайомлення з постановою судді чи з моменту отримання її копії, а саме з моменту її винесення.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається наступне.

Так, ОСОБА_1 був присутнім при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 146830 від 04.12.2020 року (а.с. 1).

ОСОБА_1 було відомо про наявність у провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя справи про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується заявами його захисника адвоката Полуляха С.Ю. про ознайомлення зі справою та відкладення розгляду справи (а.с. 14, 20, 25).

При цьому, суд першої інстанції не знайшов підстав для задоволення заявленого захисником клопотання про відкладення розгляду справи і провів судовий розгляд за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

З цього приводу необхідно зауважити, що ОСОБА_1 не міг розраховувати на обов`язкове задоволення заявленого клопотання та мав цікавитися рухом справи.

Матеріали справи засвідчують, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи 29 січня 2021 року через свого захисника, не був позбавлений можливості цікавитися відомостями про хід розгляду справи та оскаржити постанову в у встановлений законом десятиденний строк з дня її винесення.

Крім того, доводи апелянта про дату обізнаності з винесеною постановою - 8 квітня 2021 р. спростовуються матеріалами справи.

Так, копію оскаржуваного рішення від 29 січня 2021 р. ОСОБА_1 було отримано 17 лютого 2021 р., що підтверджується відповідною розпискою (а.с. 34), проте з апеляційною скаргою останній звернувся лише 19 квітня 2021 р.

Звертає на себе увагу і тривалість пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Наведена ініціатором відповідного клопотання причина пропуску строку на апеляційне оскарження не перебуває у площині поважних причин, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто такі, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції у строк, визначений законом і такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

Отже, наявність суттєвих перешкод у своєчасній реалізації ОСОБА_1 права на апеляційне оскарження судового рішення, строк якого згідно ст.294 КУпАП обчислюється саме з дня винесення постанови, апелянтом не наведені і апеляційним судом не встановлені, що у своїй сукупності засвідчує відсутність поважних причин пропуску строку на оскарження.

З урахуванням вказаного, а також того, що апелянт не був позбавлений права оскаржити судове рішення у строки передбачені КУпАП, суд вважає за необхідне відмовити у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29 січня 2021 року.

Оскільки у поновлені строку відмовлено, апеляційна скарга, у відповідності до вимог ст.294 КУпАП, повертається особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник