Справа № 167/1186/20 Провадження № 33/802/33/21 Головуючий у 1 інстанції: Сіліч І. І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду - Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Рожищенського районного суду Волинської області від 24 листопада 2020 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. судового збору.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 22 жовтня 2020 року о 10 год. 50 хв. на автодорозі між с. Забара та с. Мильськ Рожищенського району керував транспортним засобом, марки «ГАЗ 3110» д.н.з НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9«а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржує його з мотивів невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права. Вказує на те, що його не відсторонили від керування транспортним засобом. Посилається на те, що місцевим судом не допитані вказані у протоколі свідки. Тому просить скасувати рішення суду, а провадження у справі - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно і належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які міститься у матеріалах справи. Жодних клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

А тому, згідно з ч.6 ст.294 КУпАП, його неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вимоги ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, дані вимоги закону при винесенні постанови місцевим судом дотримані.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 22.10.2020 серії ДПР18 № 207098, 22 жовтня 2020 року о 10 год. 50 хв. на автодорозі між с. Забара та с. Мильськ Рожищенського району ОСОБА_1 керував транспортним засобом, марки «ГАЗ 3110» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (а.с.2).

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 власноручно. Зауваження до протоколу відсутні (а.с.2).

Крім того, у графі протоколу «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 власноручно зазначив: «З порушенням згідний, керував ГАЗ 3110, д.н., в стані алкогольного сп`яніння, свою вину визнаю. Щиро каюся» (а.с.2).

Згідно з матеріалами справи, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складався у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які скріпили його своїми підписами (а.с.2).

З результатів технічного приладу «Alkotest 6810» № 3251 та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що вміст алкоголю у крові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, становив - 2,11 проміле (а.с.3-4).

Вказаний огляд був проведений у присутності двох свідків (а.с.4).

Твердження апелянта про те, що вказані свідки не були допитані місцевим судом, апеляційний суд вважає такими, що не заслуговують на увагу.

Протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів підписані свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (а.с.2, 4).

Піддавати вказані докази сумніву у апеляційного суду немає підстав.

Апеляційним судом встановлено, що у суді першої інстанції в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні визнав (а.с.10, абз.3).

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння також стверджується відеозаписом бодікамер працівників поліції, згідно з яким, на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці перший погодився, і результат алкотесту показав 2,11 проміле (а.с.7, час відео: 00:01:33).

Таким чином, вказаними доказами повністю спростовуються доводи апеляційної скарги про відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а невизнання ним своєї вини у вчиненому, апеляційний суд розцінює як спосіб уникнення адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції вважає, що накладаючи адміністративне стягнення, місцевий суд згідно з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстави для скасування постанови судді з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Рожищенського районного суду Волинської області від 24 листопада 2020 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов