Справа № 742/1260/21 Головуючий у 1 інстанції Коваленко А. В.
Провадження № 33/4823/345/21
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2021 року місто Чернігів

Чернігівський Апеляційний суд - суддя Антипець В. М.

Розглянув апеляційну скаргу захисника адвоката Матвієнка В. М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 червня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 454 грн. судового збору.

Як установив суд, 03 квітня 2021року, близько 09 год. 45 хв., по вулиці Перемоги в місті Прилуки, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Мерседес, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). На порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Матвієнко В. М. просить постанову суду скасувати як незаконну, а провадження у справі закрити, мотивуючи тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, що призвело до винесення рішення, яке не відповідає фактичним обставинам, а його висновки ґрунтуються на припущеннях та не належних доказах, які свідчать про порушення вимог Інструкції та положень ст. 266 КУпАП під час проведення огляду, що робить отримані докази не допустимими.

Вказує на те, що матеріали справи містять низку порушень та неточностей, які унеможливлюють її розгляд та прийняття рішення. Зокрема, відсутні відомості про роз`яснення прав особі, яка притягується до відповідальності, відеофіксація велась небезперервно, направлення для проведення нібито медичного освідування у матеріалах справи відсутнє, так само як відсутні і відомості про відсторонення особи від керування транспортним засобом.

Про той факт, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом свідчать і його пояснення у протоколі, де він зазначив, що у лікарню не поїде, оскільки поспішає. Відсутність відомостей про відсторонення водія від керування транспортним засобом, ставить під сумнів керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Звертає увагу на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП та порушення суду під час підготовки та призначення справи до розгляду, який проігнорував не тільки положення вимог ст. 278 КУпАП, а й практику Європейського Суду з прав людини.

Крім того, в матеріалах даного провадження оформлене належним чином направлення відсутнє, що свідчить про порушення процедури огляду водія на стан сп`яніння та у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП робить її недійсною.

Зазначає і про порушення поліцейськими вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, оскільки долучений до матеріалів запис переривається та не є єдиним цілісним файлом.

Вказує на те, що суд формально та упереджено поставився до розгляду даної справи, навіть не намагався встановити обставини правопорушення, чим допустив істотні порушення норм матеріального та процесуального права.

На підставі вказаних порушень та з причин недотримання поліцейським норм діючого законодавства, вважає, що реальні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутні, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

На апеляційний розгляд ОСОБА_1 та його захисник адвокат Матвієнко В. М. не прибули, направили електронною поштою клопотання про розгляд справи без їх участі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, переглянувши відеозапис, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 03 квітня 2021 року о 09 год. 45 хв. в м. Прилуки по вулиці Перемоги,170 ОСОБА_1 керував автомобілем Мерседес-Бенц Віто, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини) та відмовився від проходження медогляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. (а.с.3)

Факт відмови від проходження огляду у закладі охорони здоров`я не заперечував і сам ОСОБА_1 , який у поясненнях в протоколі про адміністративне правопорушення власноручно записав, що з викладеним у протоколі згоден, в лікарню не поїде, поспішає (а.с. 3).

Згідно п. 9 Розділу ІІ, п. 1 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, окрім іншого, у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складений протокол.

Наявний у матеріалах справи протокол повністю відповідає переліченим вимогам, у ньому міститься чіткий виклад суті адміністративного правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , яке полягає саме у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, за наявності ознак такого сп`яніння, вказаний пункт Правил дорожнього руху, який порушений водієм та зазначено частину статті, якою передбачена відповідальність за допущене порушення.

Крім того, у протоколі наявний підпис водія про те, що йому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП і повідомлено про місце розгляду справи.

Отже критика апелянтом змісту протоколу про адміністративне правопорушення, є необґрунтованою, оскільки апеляційна скарга, окрім викладу вимог законодавства, не містить вказівок, що ж саме, на думку захисника, поліцейськими було порушено, та про що не було зазначено у протоколі,чи не вірно викладено.

Наявний у справі відеозапис є безперервним, ОСОБА_1 чітко відповідає на постановлені конкретні запитання поліцейського про те,що саме він керував транспортним засобом Мерседес який стоїть за його спиною, від проходження огляду на стан сп`яніння приладом Драгер та у закладі охорони здоров`я відмовляється, протокол про адміністративне правопорушення підписати погодився.

Частина 2 ст. 266 КУпАП, якою визначено,що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, була чинною на час зупинки поліцейськими водія ОСОБА_1 .. Під час проведення огляду водіїв поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а у разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, у даному провадженні вирішальним для визнання особи винуватою є встановлення факту відмови водія виконати вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, з урахуванням того, що водій мав ознаки алкогольного сп`яніння.

Невидача направлення ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу та відсутність акту огляду на стан сп`яніння у матеріалах справи, не спростовують правильності висновків суду.

Визначена законодавцем форма направлення водія на огляд до медичної установи передбачена виключно для лікарів відповідних медичних закладів та є підставою для проведення такого огляду лікарем. У разі, коли водій відразу відмовився від проходження будь-якого з двох видів огляду, необхідності оформлювати направлення до закладу охорони здоров`я не було.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Та обставина, що до матеріалів справи не додані документи про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування автомобілем, не свідчить, що він перебував у тверезому стані, а вимога працівника поліції носила неправомірний характер.

Незаконність зупинки та вимоги пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 не оскаржував. Навіть при наявності постанови про вилучення автомобіля і поміщення на штраф майданчик, при наявності розписки тверезого водія про доставку автомобіля за місцем призначення, водії оскаржують факт відсторонення від керування транспортним засобом, заради уникнення відповідальності за невиконання вимог Правил дорожнього руху.

Захисник адвокат, зазначаючи про недоліки та порушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, в апеляційній скарзі факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, взагалі не оскаржує.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отримуючи посвідчення водія та сідаючи за кермо автомобіля, яке є джерелом підвищеної небезпеки, ОСОБА_1 повинен був неухильно дотримуватись вимог Правил дорожнього руху, якими категорично заборонено керування транспортними засобами, окрім іншого, і з ознаками алкогольного сп`яніння і в стані алкогольного сп`яніння, та навіть просто втомленому водію.

Отже, висновки суду про винуватість водія ОСОБА_1 у невиконанні вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні обставин справи та є цілком обґрунтованими. Підстав для скасування чи зміни постанови, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 23, 33, 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Матвієнка В. М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 червня 2021року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець