ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 623/126/21 Головуючий І інстанції
Провадження № 33/818/1085/21 Бєссонова Т.Д.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 березня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

11 січня 2021 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 445924 стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом 11 січня 2021 року о 1945 год. в м. Ізюм по вул. Генерала Недбайла, біля буд. 180, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2102», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом передачі тверезому водієві ОСОБА_2 .

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн.

Не погодившись з вказаною постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 березня 2021 року скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням норм процесуального права та винести постанову, якою визнати невинуватим ОСОБА_1 , та закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що постанова судді незаконна та необґрунтована, прийнята з неправильним застосуванням норм процесуального права.

Посилається, що при розгляді справи суддя не звернув уваги на ту обставину, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на технічний засіб за допомогою якого здійснювався відеозапис та вказаний протокол не містить інформацію про здійснення фіксації правопорушення.

Крім того, відеозапис містить сліди урізання та переривання, вказаний відеозапис не містить даних про керування ОСОБА_1 транспортним засобом та роз`яснення поліцейськими йому положень статті 268 КУпАП.

З вказаних обставин ОСОБА_1 вважає відеозапис з нагрудних камер поліцейських неналежним та недопустимим доказом по справі.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про порушення поліцейськими процедури огляду водіїв на стан сп`яніння.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду в призначене судове засідання 14 липня 2020 року ОСОБА_1 та його захисник адвокат Дудник В.В. не з`явились, клопотання про відкладення апеляційного перегляду справи не подавали, про причини неявки апеляційний суд не повідомили.

З врахуванням викладеного та виходячи з положень статей 268, 271, 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена відповідальність статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судовим розглядом встановлено, що 11 січня 2021 року о 1945 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2102», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Генерала Недбайла, 180, в м. Ізюм, з ознаками алкогольного сп`яніння та в присутності двох свідків відмовився від проходження в порядку встановленому законом огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Внаслідок зазначених подій, поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 445924 від 11 лютого 2021 року за невиконання ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Апеляційний суд вважає, що вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Апеляційний суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративних правопорушень. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо некерування ОСОБА_1 транспортним засобом не знайшли свого обґрунтованого підтвердження та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

При цьому, апеляційний суд враховує, що на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських зафіксовано факт зупинки поліцейськими автомобіля «ВАЗ 2102», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору за допомогою проблискових маячків. Після його затримання. Вийшов встановлено особу, яким виявився ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських є неналежним доказом у справі, апеляційний суд до уваги не приймає, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Разом з цим, поліцейський є уповноваженим суб`єктом на складання протоколів про адміністративні правопорушення та відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП зобов`язаний збирати докази.

З огляду на викладене долучення поліцейським до матеріалів справи відеозапису події є його обов`язком та відповідає вимогам КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності в матеріалах справи направлення його на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки таке направлення виписується для закладу охорони здоров`я у разі погодження водія пройти такий огляд, що є підставою для проведення працівниками медичного закладу такого огляду.

Під час судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим не виконав вимоги пункту 2.5 ПДР України, який зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, а тому у поліцейським були відсутні підставі для оформлення вищевказаного направлення.

Враховуючи вищевикладене, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Керуючись статтями 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266, 268, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна