Справа № 347/872/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю. С., з участю особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Косівського районного відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , не працює,

за ст. 173-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и л а:

12.05.2021 року до Косівського районного суду Івано-Франківської області надійшли адмінматеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.173-1 КУпАП. Так, щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №418006 від 12.04.2021 року, згідно з яким 07.03.2021 року гр. ОСОБА_1 , жит. с. Ст. Кути, поширила в соц. мережу (facebook) відеоролик, який несе неправдиву інформацію та може викликати паніку серед населення або порушення громадського порядку, чим вчинила правопорушення, передбачене статтею 173-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину заперечила та пояснила, що 07.03.2021 року вона дійсно поширила на своїй персональній сторінці соціальної мережі «facebook» відеоролик, опублікований іншим користувачем. Також ОСОБА_1 зазначила, що зі змістом даного відеоролика не ознайомлювалася, не планувала його поширити публічно, а просто хотіла зберегти для себе, щоб в подальшому переглянути. Жодного умислу на поширення вказаного відеоролику, а тим більше на поширення паніки серед населення у неї не було. Вона не часто користується соціальними мережами, а тому могла поширити його просто випадково.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, та заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-1 КУпАП України.

За змістом диспозиції статті 173-1 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає у поширюванні неправдивих чуток, що можуть викликати паніку серед населення або порушення громадського порядку.

Неправдивими чутками слід вважати будь-яке повідомлення переважно усного характеру про будь-кого та будь-що, що суперечить (не відповідає) дійсності (формальний склад). Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу та необережності.

Отже, обов`язковим елементом об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-1 КУпАП про адміністративні правопорушення, є наслідки у виді гіпотетичної можливості викликати паніку серед населення або порушення громадського порядку.

Тому, саме по собі поширення неправдивих чуток, яке не викликало і не могло викликати паніки чи призвести до порушення громадського порядку, не становитиме порушення ст.173-1 КУпАП.

Термін «паніка» визначається як психічний стан людей не свідомий, нестримний страх, викликаний дійсною чи уявною небезпекою, що охоплює людину чи багатьох людей, неконтрольоване прагнення уникнути небезпечної ситуації.

При цьому, в фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №418006 від 12.04.2021 року відносно ОСОБА_1 за ст. 173-1 КУпАП взагалі не зазначено наслідок вчинених останньою дій, які згідно зі ст.173-1 КУпАП повинні виражатись у виникненні паніки серед населення або порушенні громадського порядку, що позбавляє суд визначити склад правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Водночас, у вищевказаному протоколі відсутнє посилання на сторінку соціальної мережі Інтернет «facebook» з якої ОСОБА_1 поширила відеоролик, який несе неправдиву інформацію, не встановлені свідки правопорушення, а також особи, які ознайомились із постом ОСОБА_1 . Тобто, до матеріалів справи не додано жодних доказів на підтвердження наявності друзів та/або читачів персональної сторінки ОСОБА_1 у соціальній мережі «facebook», підтвердження наявності переглядів поширеного ОСОБА_1 відеоролика саме з її сторінки, кількості таких переглядів, вподобань, поширень тощо.

Відтак, вважаю, що суду не доведено наявність у діях ОСОБА_1 такого елементу об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.173-1 КУпАП, як наслідок у виді можливості виклику паніки серед населення або порушення громадського порядку

Також, як випливає з долучених до протоколу матеріалів, зокрема, акта огляду мережі Інтернет, ОСОБА_1 здійснила поширення на своїй персональній сторінці соціальної мережі «facebook» відеоролика, опублікованого іншим користувачем мережі, жодним чином не коментуючи його та не публікуючи реакції на такий відеоролик. Тобто, встановити, чи особа здійснила дане поширення у зв`язку із тим? що вона поділяє думку автора відеоролика, чи у зв`язку із осудом чи висміюванням даного допису неможливо.

З пояснень ОСОБА_1 , які вона надала безпосередньо в судовому засіданні, випливає, що вона взагалі не ознайомлювалася зі змістом поширеного нею відеоролика.

Згідно з ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №418006 відносно ОСОБА_1 складено 12.04.2021 року, описана у протоколі подія відбулася 07.03.2021 року, а огляд мережі Інтернет, завдяки якому було виявлено особу, що притягається до адміністративної відповідальності, про що складено акт, долучений до матеріалів справи, проведено 15.03.2021 року.

Такі суперечності, на переконання суду унеможливлюють об`єктивний розклад справи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, враховуючи докази по справі, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №418006 від 12.04.2021 року, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-1 КУпАП, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Ю. С. Кіцула