Справа № 464/1037/21 Головуючий у 1 інстанції: Сабара Л.В.
Провадження № 33/811/743/21 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційні скарги правопорушника ОСОБА_1 та його захисника адвоката Торопчина Олексія Дмитровича на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 26 квітня 2021 року,

з участю правопорушника - ОСОБА_1 ,

захисника правопорушника адвоката Торопчина О.Д.

в с т а н о в и в:

цією постановою матеріали справ про адміністративне правопорушення №464/1072/21, 464/1039/21 та №464/1037/21 об`єднано в одне провадження з присвоєнням №464/1037/21.

ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 03 лютого 2021 року о 18 год.40 хв. у м. Львові, на просп.Червоної Калини (міст над вул.Рахівська, 24) в м.Львові керував автомобілем «Skoda Octavia» н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем марки «KIA CEED» н.з. НОМЕР_2 , котрий рухався в попутному напрямку, чим порушив 13.1 ПДР України, завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень.

Крім того, ОСОБА_1 03 лютого 2021 року о 18 год. 40 хв., будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце на просп.Червоної Калини (міст над вул.Рахівська, 24) в м.Львові між автомобілями «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 та «KIA CEED» н.з. НОМЕР_2 , місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п.2.10 а ПДР України.

Також, ОСОБА_1 03 лютого 2021 року о 18 год. 40 хв. у м. Львів, на просп.Червоної Калини (міст над вул.Рахівська, 24) в м.Львові керував автомобілем «Skoda Octavia» н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка не відповідає обстановці). Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння у встановленому Законом порядку на місці та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційних скаргах правопорушник ОСОБА_1 та його захисник адвокат Торопчин О.Д. вважають, що є усі підстави для скасування постанови суду першої інстанції за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаних адміністративних правопорушень. Зазначають, що в суді першої інстанції правопорушник пояснював, що 03 лютого 2021 року він не являвся водієм транспортного засобу та не керував автомобілем, оскільки на той час водієм була інша особа ОСОБА_2 , який був присутній на місці події. Крім того, звертають увагу на те, що постановою Франківського районного суду м.Львова провадження у справі за ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_1 за обставин керування 03 лютого 2021 року транспортним засобом без полісу закрито. Також апелянти зазначають, що у Тимчасовому талоні виданому ОСОБА_1 замість вилученого посвідчення водія, відсутній підпис посадової особи, що свідчить про порушення встановленої процедури огляду та відсторонення водія від керування транспортним засобом.

Просять правопорушник ОСОБА_1 постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124, ст 122-4 КУпАП, а захисник правопорушника адвокат Торопчин О.Д. оскаржувану постанову суду скасувати, а матеріали справи стосовно ОСОБА_1 повернути до УПП у Львівській області ДПП для належного оформлення.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Торопчина О.Д., які підтримали апеляційні скарги, окрім цього адвокат Торопчин О.Д. зазначив, що вказані події мали місце не під час виконання ОСОБА_1 службових обов`язків, як працівника поліції, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що такі не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшла до вірного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, який грунтується на сукупності досліджених та перевірених судом доказів.

Такий висновок суду першої інстанції, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у постанові, обгрунтований наявними в матеріалах справи доказами, дослідженими й перевіреними в судовому засіданні, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення серій ДПР 18 № 526464, ДПР18 №196868, ДПР18 №196869 від 03 лютого 2021 року, де викладені фабули вчинених правопорушень; відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в оригіналі та копіях з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» або в медзакладі у присутності свідків; рапортом інспектора Івчук Н.; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3747108; схемами, якими зафіксовано місце ДТП, місце знаходження транспортного засобу та характер пошкоджень отриманих ТЗ; поясненнями потерпілого ОСОБА_5 , яким суддя районного суду дав належну правову оцінку, з чим погоджується і апеляційний суд.

Оцінюючи докази, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що такі є належними, допустимими, а також достатніми, що підтверджують обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, а відсутність підпису посадової особи у Тимчасовому талоні виданому ОСОБА_1 замість вилученого посвідчення водія, не може свідчити про порушення встановленої процедури огляду водія на стан сп`яніння, у зв`язку з чим твердження апеляційних скарг в цій частині є необґрунтованими.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційних скарг в частині недоведення факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 03 лютого 2021 року, то такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі доказами, як в суді першої так і апеляційної інстанцій, а невизнання ним своєї вини у скоєному суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинені правопорушення, та відхиляє їх.

При цьому, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Франківського районного суду м.Львова від 09 березня 2021 року про скасування постанови щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП не є доказом того, що ОСОБА_1 03 лютого 2021 року не керував транспортним засобом, оскільки основними мотивами прийняття такого рішення було ненадання суб`єктом владних повноважень доказів, щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, а також те, що ОСОБА_1 як учасник бойових дій звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Жодних тверджень, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом рішення суду не містить.

Поряд з цим, апеляційний суд вважає безпідставним покликання адвоката Торопчина О.Д. про невстановлення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, під час виконання ним службових обов`язків, оскільки таке не впливає на відповідальність останнього.

Доводи правопорушника ОСОБА_1 та його захисника адвоката Торопчина О.Д. в апеляційних скаргах про те, що постанова не в повній мірі відповідає вимогам закону, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції враховуючи дані про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступенем тяжкості вчинених ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, прийшов до обгрунтованого висновку про те, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення із врахуванням положень вимог ч.2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне відмовити правопорушнику ОСОБА_1 та його захиснику адвокату Торопчину О.Д. в задоволенні апеляційних скарг, а рішення суду першої інстанції стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

апеляційні скарги правопорушника ОСОБА_1 та його захисника адвоката Торопчина О.Д. залишити без задоволення, а постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 26 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.