Провадження №: 3/752/5257/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року м.Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Токман Ю.Ф., при секретарі Ковальському О. О., за участю прокурора Прокопова О.Е., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Лещенка О. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК), про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судді та Голови Конституційного Суду України (далі - КСУ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 33-02/221 від 25.03.2021, складеним Головою НАЗК ОСОБА_2 , ОСОБА_1 всупереч вимогам п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», ч. 1, ч. 2 ст. 60 Закону України «Про Конституційний Суд України» не повідомив КCУ про реальний конфлікт інтересів, що виник у зв`язку з надходженням до КСУ звернення Державного бюро розслідувань (далі - ДБР) від 09.03.2021 № 10-8-5316 про вчинення суддею КСУ ОСОБА_1 істотного дисциплінарного проступку, грубого та систематичного нехтування своїми обов`язками, що є несумісним зі статусом судді КСУ або виявило його невідповідність займаній посаді, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні прокурор Прокопов О. Е. вказав на доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 після отримання звернення про вчинення ним як суддею КСУ істотного дисциплінарного проступку, грубого та систематичного нехтування своїми обов`язками, що є несумісним зі статусом судді КСУ або виявило його невідповідність займаній посаді, в умовах реального конфлікту інтересів, пов`язаного з розглядом вказаного звернення, не повідомив КСУ у встановленому порядку про наявність реального конфлікту інтересів. Просив накласти на ОСОБА_1 передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП стягнення у виді штрафу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП. Вказав, що звернення слідчого ДБР від 09.03.2021 про вчинення ним істотного дисциплінарного проступку, грубого та систематичного нехтування своїми обов`язками, що є несумісним зі статусом судді КСУ або виявило його невідповідність займаній посаді, не було офіційно зареєстроване в КСУ, вручалось безпосередньо заступнику Голови та суддям КСУ, при цьому йому вручено не було. За вказаним зверненням заступник Голови КСУ 09.03.2021 видав розпорядження «Про скликання спеціального пленарного засідання Конституційного Суду України». Дізнавшись про відповідне розпорядження заступника Голови КСУ, яке на думку ОСОБА_1 було видане з перевищенням повноважень, він як Голова КСУ скасував вказане розпорядження та скликав спеціальне пленарне засідання КСУ на той час, який би дав змогу суддям КСУ підготуватися до засідання. Заперечив наявність у його діях конфлікту інтересів та підстав для самовідводу, оскільки звернення не отримував, не брав участі у проведенні підготовчих дій за вказаним зверненням, а лише виконав обов`язок Голови КСУ щодо скликання спеціального пленарного засідання КСУ, за результатами якого міг бути розпочатий розгляд вказаного звернення.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Лещенко О. В. подав заперечення на протокол про адміністративне правопорушення. Вказав, що звернення ДБР від 09.03.2021 про вчинення суддею КСУ ОСОБА_1 істотного дисциплінарного проступку, грубого та систематичного нехтування своїми обов`язками, що є несумісним зі статусом судді КСУ або виявило його невідповідність займаній посаді до КСУ офіційно не надходило. Указане звернення було адресовано та вручено безпосередньо суддям КСУ та заступнику Голови КСУ. Скасовуючи відповідне розпорядження заступника Голови КСУ та скликаючи спеціальне пленарне засідання ОСОБА_1 виконував свою адміністративну функцію, яка не може бути покладена на заступника Голови КСУ, за умови наявності діючого Голови КСУ. Реальний конфлікт інтересів у ОСОБА_1 був відсутній, оскільки дисциплінарне провадження щодо судді КСУ розпочинається з моменту включення до порядку денного спеціального пленарного засідання КСУ указаного звернення та прийняття рішення про його направлення на розгляд до Постійної комісії з питань регламенту та етики Конституційного Суду України. У даному випадку Голова КСУ не впливає на вирішення такого звернення щодо судді КСУ. Оскільки ОСОБА_1 як суддя КСУ в силу вимог закону та Регламенту КСУ не міг та не може брати участь у розгляді питання про можливе вчинення ним істотного дисциплінарного проступку, грубого та систематичного нехтування своїми обов`язками, що є несумісним зі статусом судді КСУ або виявило його невідповідність займаній посаді, то відповідно у ОСОБА_1 не виник реальний конфлікт інтересів та обов`язок повідомляти про його виникнення КСУ. Зазначив, що копія протоколу про адміністративне правопорушення не була вручена ОСОБА_1 у встановленому законом порядку. Просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні досліджено наступні докази: копії документів про призначення ОСОБА_1 суддею КСУ, вступ на посаду судді КСУ, вступ на посаду заступника Голови КСУ та Голови КСУ; повідомлення слідчого ДБР № 10-8-5760 від 11.03.2021 адресоване НАЗК «Про виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією»; копію звернення слідчого ДБР № 10-8-5316 від 09.03.2021 адресоване заступнику Голови та суддям КСУ «Про вчинення ОСОБА_1 істотного дисциплінарного проступку, грубого та систематичного нехтування своїми обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді»; реєстр передачі кореспонденції заступнику Голови та суддям КСУ; лист слідчого ДБР № 10-8-5899 від 15.03.2021 адресований НАЗК щодо додаткових фактів на підтвердження обставин, описаних слідчим у повідомленні № 10-8-5760 від 11.03.2021; запит (вимогу) НАЗК № 33-02/13141/21 від 12.03.2021 в поряду ст.ст. 12, 13 Закону України «Про запобігання корупції» про надання інформації та копій документів щодо реалізації ОСОБА_1 повноважень та прийняття рішень, спрямованих на скасування розпорядження заступника Голови КСУ від 09.03.2021 № 3/02/2021-ОД; відповідь за підписом керівника Секретаріату КСУ № 004-4/1-13/909 від 25.03.2021 на запит НАЗК; запит (вимогу) НАЗК № 33-02/15596/21 від 19.03.2021 в порядку ст.ст. 12, 13 Закону України «Про запобігання корупції» про надання відомостей щодо наявності фактів інформування суддею КСУ ОСОБА_1 у березні 2021 року про конфлікт інтересі у порядку ч. 2 ст. 60 Закону України «Про Конституційний Суд України»; відповідь за підписом першого заступника керівника Секретаріату КСУ № 4/1-009-13/946 від 29.03.2021 на вказаний запит НАЗК; запит (вимогу) НАЗК № 33-02/16056/21 від 22.03.2021 в поряду ст.ст. 12, 13 Закону України «Про запобігання корупції» про надання інформації та копій документів, які перебувають у володінні КСУ; відповідь за підписом заступника Голови КСУ № 002-011-13/893 від 24.03.2021 на вказаний запит НАЗК; реєстр відстеження поштового відправлення; копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що в якості підстави притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП особа, яка склала протокол, послалась на неповідомлення ОСОБА_1 . КСУ про реальний конфлікт інтересів, який виник у зв`язку з надходженням до КСУ звернення ДБР від 09.03.2021 № 10-8-5316 про вчинення суддею КСУ ОСОБА_1 істотного дисциплінарного проступку, грубого та систематичного нехтування своїми обов`язками, що є несумісним зі статусом судді КСУ або виявило його невідповідність займаній посаді. КСУ на спеціальному пленарному засіданні повинен був ухвалити постанову про розгляд цього звернення Постійною комісією з питань регламенту та етики Конституційного Суду України. ОСОБА_1 як Голові КСУ, який наділений повноваженнями скликати спеціальні пленарні засідання КСУ, 09.03.2021 стало відомо про надходження зазначеного звернення. ОСОБА_1 мав приватний інтерес у результатах розгляду цього звернення КСУ, зумовлений бажанням не бути звільненим з посади судді КСУ на підставі п. 3 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про Конституційний Суд України», який суперечив його службовим повноваженням Голови КСУ скликати спеціальні пленарні засідання КСУ. Однак ОСОБА_1 не повідомив КСУ про наявний у нього реальний конфлікт інтересів у порядку, передбаченому п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», ч. 1, ч. 2 ст. 60 Закону України «Про Конституційний Суд України».

Перевіривши зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність у діянні, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ставиться ОСОБА_1 у провину, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Суб`єктами вказаного правопорушення є особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції». Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується умисною формою вини.

Згідно підпункту «г» п. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , як суддя КСУ, є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, тому для висновку про склад адміністративного правопорушення, необхідно встановити наявність у діянні інших ознак вказаного правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, характеризується сукупністю таких ознак: наявність у особи реального конфлікту інтересів та неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Згідно примітки до ст. 172-7 КУпАП під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що приватний інтерес наявний, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням і така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання особою повноважень. Встановлення цих фактів має бути відображено у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Проте протокол про адміністративне правопорушення № 33-02/221 від 25.03.2021 відносно ОСОБА_1 цим вимогам не відповідає.

Так, згідно протоколу приватний інтерес ОСОБА_1 полягав у надходженні до КСУ звернення слідчого ДБР про вчинення ОСОБА_1 як суддею КСУ істотного дисциплінарного проступку, грубого та систематичного нехтування своїми обов`язками, що є несумісним зі статусом судді КСУ або виявило його невідповідність займаній посаді. У результатах розгляду цього звернення ОСОБА_1 був зацікавлений.

Суперечність між приватним інтересом і службовими повноваження згідно протоколу була обумовлена наявністю у ОСОБА_1 як Голови КСУ службових повноважень щодо скликання спеціального пленарного засідання КСУ для вирішення питання стосовно розгляду зазначеного звернення Постійною комісією з питань регламенту та етики Конституційного Суду України.

Разом із цим, у протоколі не вказано у чому конкретно полягав реальний вплив вказаної суперечності на об`єктивність та неупередженість прийняття ОСОБА_1 рішень або на вчинення чи невчинення дій, враховуючи що, як вбачається з матеріалів справи та підтверджується учасниками судового провадження, дізнавшись про отримання заступником Голови та суддям КСУ звернення ДБР про вчинення суддею КСУ ОСОБА_1 істотного дисциплінарного проступку, грубого та систематичного нехтування своїми обов`язками, що є несумісним зі статусом судді КСУ або виявило його невідповідність займаній посаді, ОСОБА_1 як Голова КСУ у цей же день видав розпорядження «Про скликання спеціального пленарного засідання Конституційного Суду» для розгляду зазначеного звернення.

Самого лише посилання у протоколі на очевидність існування впливу суперечності між приватним інтересом і службовими повноваженнями ОСОБА_1 на об`єктивність і неупередженість прийняття рішень чи виконання дій в межах повноважень Голови КСУ є недостатньо для встановлення факту наявності реального конфлікту інтересів.

Тому, з огляду на приписи ч. 3 ст. 62 Конституції України, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає недоведеною наявність у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів за обставин, зазначених у протоколі.

Також протокол про адміністративне правопорушення не містить посилання на відповідний закон, який би встановлював обов`язок ОСОБА_1 повідомляти КСУ про наявність у нього конфлікту інтересів при виконанні повноважень Голови КСУ.

Згідно зі ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції» правила врегулювання конфлікту інтересів у діяльності Президента України, народних депутатів України, членів Кабінету Міністрів України, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, суддів, суддів КСУ, голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

За змістом ст. 60 Закону України «Про Конституційний Суд України», посилання на яку міститься у протоколі про адміністративне правопорушення, вказана норма встановлює порядок врегулювання конфлікту інтересів шляхом письмового інформування про реальний чи потенційний конфлікт інтересів та заявлення самовідводу суддями КСУ в межах конституційного провадження, однак не містить вказівки, що відповідне інформування та заявлення самовідводу має здійснюватись Головою КСУ, заступником Голови КСУ та секретарями колегій при виконанні представницьких, організаційних чи розпорядчих функцій.

Таким чином, посилання у протоколі на недотримання ОСОБА_1 при виконанні повноважень Голови КСУ вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» та ст. 60 Закону України «Про Конституційний Суд України», в даному випадку не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, метою адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП є запобігання корупційний проявам, недопущення випадків впливу конфлікту інтересів особи на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи виконання дій в межах службових чи представницьких повноважень в умовах, коли про наявність конфлікту інтересів невідомо безпосередньому керівнику особи чи колегіальному органу, під час виконання повноважень в якому виник конфлікт інтересів.

В даному випадку з матеріалів справи вбачається, що звернення ДБР від 09.03.2021 № 10-8-5316 про вчинення суддею КСУ ОСОБА_1 істотного дисциплінарного проступку, грубого та систематичного нехтування своїми обов`язками, що є несумісним зі статусом судді КСУ або виявило його невідповідність займаній посаді було отримане заступником Голови та суддям КСУ, про наявність такого звернення КСУ як колегіальному органу було відомо, що в свою чергу виключає намір ОСОБА_1 приховувати конфлікт інтересів.

Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та достатніх доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, а тому на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись статтями 9, 172-7, 221, 247, 276, 283, 284, 289 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ю. Ф. Токман