Справа № 565/678/21
Провадження № 3/565/596/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2021 року м.Вараш

Суддя Кузнецовського міського суду Рівненської області Бренчук Г.В. розглянувши матеріали, які надійшли від Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , не працюючого,

- за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 439723 07 травня 2021 року о 00 год. 23 хв. в м. Вараш поблизу будинку 10 м-ну Ювілейний ОСОБА_1 передав право керування транспортним засобом марки Peugeot 405 GR д.н.з. НОМЕР_1 водію ОСОБА_2 який перебував у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку та підтверджується тестом № 1187 здійсненим за допомогою газоаналізатору Alcotest Drager 6820, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , якому роз`яснені судом положення ст.268 КУпАП, вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що 07 травня 2021 року близько 23 год. 30 хв. приїхав у м. Вараш щоб заправити автомобіль. Разом з ним приїхали друзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були пасажирами. Керування автомобілем передав ОСОБА_5 , оскільки не мав практики керування автомобілем. Перед поїздкою у м. Вараш ОСОБА_1 вживав енергетик, за кермо автомобіля не сідав. ОСОБА_6 був тверезий. Зазначив, що від письмових пояснень, наданих 07 травня 2021 року поліцейському відмовився і не підписував їх.

Проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа), розглядаючи та вирішуючи справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 439723 від 07 травня 2021 року зазначено, що 07 травня 2021 року о 00 год. 23 хв. ОСОБА_1 передав право керування транспортним засобом марки Peugeot 405 GR д.н.з. НОМЕР_1 водію ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Для наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України у вигляді передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів необхідно встановити наявність такого стану у особи, право керування якій було передано, що повинно бути підтверджено відповідними доказами.

Порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС/МОЗ № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до вищезазначеної Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У протоколі зазначено, що огляд ОСОБА_2 на стан сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку та підтверджується тестом № 1187 здійсненим за допомогою газоаналізатору Alcotest Drager 6820, результат огляду у протоколі не зазначено.

З доданого до протоколу відео убачається, що ОСОБА_2 проходив огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору Alcotest Drager 6820.

До протоколу додано два тести № 1187 згідно яких результат тесту ОСОБА_1 0,41 %. У матеріалах справи відсутні роздрукування на папері результатів огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння проведеного за допомогою технічного засобу газоаналізатора Alcotest Drager 6820.

Також до протоколу додано направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Аналогічні документи стосовно ОСОБА_2 до протоколу не додані.

Інших доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 , якому ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом, перебував в стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів суду не надано.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається суть адміністративного правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 передав право керування транспортним засобом особі яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху.

Пунктом 2.9 а Правил дорожнього руху визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.9 г Правил дорожнього руху, водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Тобто, існує невизначеність і суперечливість між викладеними у протоколі конкретними обставинами правопорушення та вказаним у протоколі пунктом Правил дорожнього руху.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні належними та допустимими доказами не доведена, а обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджені.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумніві щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст. 130, ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г.В.Бренчук