ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

у справі про адміністративне правопорушення

29 квітня 2021 р. м. Марганець

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжула О.С., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від відділення поліції № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 139 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії ДПР18 № 479815 від 25 лютого 2021 року, складеного інспектором СРПП Марганецького ВП № 1 Нікопольського РУП ст. л-том поліції Просяником А.А., 25 лютого 2021 року о 15 годині 40 хвилин в м. Марганці по автодорозі Т-0435 водій керував автомобілем КАМАЗ5511 н.з. НОМЕР_1 та перевозив в кузові вантаж (дрова), які надійно були не закріплені, чим допустив падіння вантажу на проїзну частину та перешкоду для руху іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.3б, д,е ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст.139 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.

При наданні пояснень у судовому засіданні особа, щодо якої складено адміністративний протокол - ОСОБА_1 свою вину не визнав і суду пояснив, що 25.02.2021 року о 15.40 годин він перевозив дрова вантажним автомобілем "КАМАЗ НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції. На нього було складено адмінпротокол за те, що вантаж не був надійно закріплений та накладено штраф в розмірі 255,00 гривень, який ним сплачений, іакт випадання дров з автомобіля на проїзджу частину дороги заперечує.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

До протоколу про адміністративне правопорушення, в якості доказу вини ОСОБА_1 додано схему місця огляду А/Д Т-0435 Тарасівка-Борисівка та фото, які суд не вважає достатнім доказом вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 139 КУпАП, оскільки в протоколі та в своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що з правопорушенням не згоден, факт випадіння дров з автомобіля заперечував, схема місця огляду події складена працівником поліції без свідків, підпис ОСОБА_1 про ознайомлення зі схемою відсутній, на фотознімку доданому до матеріалів, не вбачається доказів того, що з автомобіля випали дрова на проїзджу частину дороги.

Тобто, оскільки згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, то усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 139 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляцій-ним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: О. С. Янжула