Справа № 139/612/21
Провадження № 3/139/283/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2021 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

В С Т А Н О В И Л А:

Щодо ОСОБА_1 до суду направлено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 461280 від 15 липня 2021 року. Зокрема, ОСОБА_1 вмінено у вину, що він, керуючи транспортним засобом «Opel Frontera», номерний знак НОМЕР_1 , 13 липня 2021 року о 20-ій годині 50 хвилин по вул. Соборна, 78, що в смт Муровані Курилівці, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно і не створить небезпеки або перешкоди іншим учасникам руху, що спричинило створення аварійної обстановки, а саме: примусило ОСОБА_2 різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи в телефонному режимі на мобільний номер НОМЕР_2 та про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи таку обставину, прийнято рішення про розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За наслідками розгляду справи вважаю, що справа підлягає закриттю, з огляду на наступне:

Завданням кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Частина 5 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Факт події ДТП за участю ОСОБА_1 доведений обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 461280 від 15 липня 2021, поясненнями самого ОСОБА_1 та оглянутим в суді технічним записом події.

Одночасно, відповідно до положень ст.ст. 9 і 10 КУпАП адміністративне правопорушення може вчинятися умисно, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, або з необережності, тобто коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Як убачається із пояснень самого ОСОБА_1 (а.с. 2) та довідки КНП «Мурованокуриловецька ЦРЛ» № 35 від 14.07.2021 (а.с. 3), що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , останній вимушений був здійснити різкий розворот автомобілем біля пішохода - свого старшого сина ОСОБА_2 , оскільки він поспішав до лікарні у зв`язку з отриманням травми молодшим сином ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайня необхідність визначається як стан, за якого особа правомірно заподіює шкоду інтересам, що охороняються державою, щоб усунути небезпеку, що безпосередньо загрожує особі чи охоронюваним законом правам цієї людини або інших осіб, а також суспільним інтересам чи інтересам держави, за умови неможливості усунути цю небезпеку іншими засобами, якщо при цьому не було допущено перевищення меж крайньої необхідності.

Суд вважає, що крайня необхідність - це суб`єктивне право кожної людини. ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, оскільки дійсно існувала загроза життю його молодшого сина ОСОБА_3 .

До такого висновку приходжу з врахуванням наступного: Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод. Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Встановлені під час розгляду справи обставини не підтверджують достовірність викладених у протоколі даних про обставини правопорушення. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо дії вчинені особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони (п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Керуючись ст.ст. 17, 18, 122, 221, 247, 283, 284, 287, 294, 307, 308 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Справу про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, провадженням закрити у зв`язку з вчиненням дій в стані крайньої необхідності.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Мурованокуриловецький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя: ____________