ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/692/21 Справа № 204/7521/20 Суддя у 1-й інстанції - Некрасов О.О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м. ДніпроСуддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Войцеховського В.В. в інтересах потерпілого ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2021 року, якою відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,

провадження у справі закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

за участю:

адвоката - Войцеховського В.В.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2021 року, провадження у справі відносно ОСОБА_2 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 103486 від 03 листопада 2020 року, 03 листопада 2020 року о 14 годині 30 хвилин в м. Дніпро, Чечелівський район, вул. Робоча, буд. 75, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом DAF95XF430, номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з транспортним засобом Opel Astra, номерний знак НОМЕР_2 , який перебував під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. При цьому, водій ОСОБА_2 порушив вимоги 10.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Суд першої інстанції дослідивши всі докази, прийшов до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_2 , адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного правопорушення.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, адвокат Войцеховський В.В. в інтересах потерпілого ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вказує, що копія постанови не надсилалась на адресу потерпілого ОСОБА_1 , а про наявність постанови дізнався адвокат з Єдиного реєстру судових рішень.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду є незаконною.

Вказує, що не погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 103486 від 03 листопада 2020 року, 03 листопада 2020 року о 14 годині 30 хвилин в м. Дніпро, Чечелівський район, вул. Робоча, буд. 75, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом DAF95XF430, номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з транспортним засобом Opel Astra, номерний знак НОМЕР_3 , який перебував під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. При цьому, водій ОСОБА_2 порушив вимоги 10.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Отже, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису ДТП. водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки DAF95XF430, номерний знак НОМЕР_4 , який за своєю конструкцією є габаритним вантажним автомобілем.

Вказує, що вина ОСОБА_2 повністю підтверджується наявними в матеріалах адміністративного провадження доказами даної дорожньо-транспортної пригоди. Вважати пояснення самого ОСОБА_2 та висновки експерта належним і єдиними доказами вини або невинності ОСОБА_2 - неможливо, оскільки, окрім план-схеми ДТП та інформації, викладеної про обставини ДТП в протоколі про адмінправопорушення, існує інший об`єктивний доказ, а саме, відеозапис моменту ДТП, який розміщено на інтернет - каналі «Днепр Оперативный Online», на сторінці: ІНФОРМАЦІЯ_2 назва сюжету: « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Вважаю, що зафіксовані на цьому відеозапису події, у разі їх врахування, могли суттєво змінити висновки експертизи.

За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч. Однак, як видно на відеозапису, водій автомобіля «ДАФ», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , маючі, перед початком руху, можливість бачити праворуч автомобіль «Опель Астра» номерний знак НОМЕР_2 , який перебував під керуванням ОСОБА_1 , свідомо не надав йому дорогу, відтіснивши його з полоси руху.

На думку апелянта, наявні в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення, схема місця ДТП, відеозапис моменту ДТП, є правдивими доказами, вони не суперечать іншим доказам у справі, а також узгоджуються відеозаписом, на якому чітко зазначено механізм автопригоди та дії кожного з водіїв причетних до ДТП. Натомість пояснення правопорушника ОСОБА_2 про те, що він не порушував правила дорожнього руху є неспроможними.

У судовому засіданні адвокат Войцеховський В.В. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов до такого висновку.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні встановлюється на підставі фактичних даних, (доказів).

Відповідно до ст. ст. 280 та 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Оскаржувана постанова суду цим вимогам відповідає.

Відповідно до вимог, передбачених ст. 124 КУпАП, вказаною нормою встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб.

Суд першої інстанції розглянувши справу, дійшов до висновку про закриття відносно ОСОБА_2 провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Судом першої інстанції було допитано ОСОБА_2 , який пояснив суду, що свою провину не визнає, зазначив, що не згоден з протоколом про адміністративне правопорушення оскільки, третього числа він їхав з вул. Робоча вниз та повертав на вул. Свердлова, в бік пр. Петровського. Перетинаючи перехрестя, він зайняв свій лівий ряд. При увімкненні зеленого кольору світлофора він почав рух. Перед трамвайними коліями, він зупинився для того, щоб пропустити автомобілі, які їхали знизу вул. Робоча вверх. Коли загорівся зелений сигнал світлофору він почав рух, його в цей час обігнав один автомобіль. При цьому, він дивився в дзеркало заднього виду та вперед, оскільки з правої сторони не залишалось міста для його обгону. Там починались трамвайні колії та бордюр пішохідного переходу та тротуару. Не доїжджаючи 1-2 метри до пішохідного переходу, він почув удар в праве колесо. Коли він зупинився, побачив, що автомобіль який намагався його обігнати, ударив його в праве колесо. Просив долучити до матеріалів справи висновок експертного дослідження № 19/104-9/2д/69 від 01 грудня 2020 року, також просив долучити фототаблиці. Провадження по справі просив закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, у судовому засіданні було досліджено висновок експертного дослідження № 19/104-9/2д/69 від 01 грудня 2020 року, відповідно до якого, в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Опель Астра» ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем «ДАФ» для водія автомобіля «Опель Астра» ОСОБА_1 визначалась виконанням вимог п. 10.1 ПДР України, і в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б дозволили виконати їх. При заданому механізмові подій дії водія автомобіля «Опель Астра» ОСОБА_1 , не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «ДАФ» ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. В умовах даної події водій автомобіля «ДАФ» ОСОБА_2 не мав технічної можливості уникнути даної ДТП. При заданому механізмові подій в діях водія автомобіля «ДАФ» ОСОБА_2 не вбачається невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

Згідно п. 10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті".

З пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він, перетинаючи перехрестя, зайняв свій лівий ряд та зупинився. Коли загорілося зелене світло світлофору він почав рух, при цьому, він дивився в дзеркало заднього виду та вперед, оскільки з правої сторони не залишалося місця для обгону його автомобіля. Зіткнення автомобілів відбулося перед пішохідним переходом, на полосі руху автомобіля «ДАФ» при цьому, як вбачається з досліджених в судовому засіданні фотознімків з місця події, автомобіль «ДАФ» не перестроювався та не змінював напрямок руху, а водій автомобіля «Опель Астра» намагався проїхати між тротуаром, який обмежено бордюром та автомобілем «ДАФ», змінюючи напрямок руху вліво.

Відповідно до п. 1.4 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону Укриїни). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах справи докази.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що не має належних та допустимих доказів, які могли обґрунтовано і однозначно вказати на наявність порушень вимог ПДР України у діях водія ОСОБА_2 . В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав ї законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі наведені факти у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до стаття 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведені та допустимі докази, апеляційний суд прийшов до висновку, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 повно, всебічно та об`єктивно з`ясував всі обставини події, дав належну оцінку усім зібраним по справі доказам та прийшов до обґрунтованого висновку щодо відсутності доведення "поза розумним сумнівом" винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У зв`язку з зазначеним, доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Будь-яких інших обґрунтованих доводів, які б підтверджували порушення вимог чинного законодавства при розгляді судом першої інстанції даної справи про адміністративне правопорушення у скарзі не наведено та доказів на спростування висновків судді місцевого суду апеляційному суду не надано, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката Войцеховського Володимира Валерійовича в інтересах потерпілого ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2021 року, - задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2021 року.

Апеляційну скаргу адвоката Войцеховського Володимира Валерійовича в інтересах потерпілого ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2021 року, щодо ОСОБА_2 , - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко