Справа № 458/471/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2021 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Коліщук З.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

з участю ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ковальчина М.Я.,

встановив:

ОСОБА_1 13.06.2021 о 18 год. 15 хв. у м. Турка, вул. І.Франка, 39, Львівської області керував автомобілем марки «Daewoo FSO Lanos» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння за згодою водія проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу «Драгер», чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Захисник ОСОБА_2 адвокат Ковальчин М.Я. заявив клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з поданням до ВП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області адвокатського запиту про витребування наступної інформації: повідомлення його про причину та місце зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , надання йому належним чином завірених копій накладної та технічного паспорта алкотестера 6810 «Драгер», документа про проходження його останньої технічної повірки (акту), посадової (службової) інструкції інспектора СРПП ВНП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 та підтверджуючих документів про допуск її до користування алкотестером 6810 «Драгер» в умовах карантину з приводу пандемії КОВІД-19 і витягу її робочого графіку та графіку маршруту саме 13.06.2021 року в післяобідню пору; та надати йому право ознайомитися з матеріалами справами для підготовки клопотання про допит свідка.

Під час розгляду справи суд пропонував надати захиснику перерву для ознайомлення з матеріалами справи, однак останній відмовився, мотивуючи тим, що йому потрібний більш тривалий час (тиждень або й більше) та просив суд розгляд справи відкласти на іншу дату.

Суд постановив відмовити у задоволенні даного клопотання та продовжити розгляд справи, оскільки адвокатом не надано переконливих аргументів у необхідності відкладення розгляду справи та допиту свідків, а також неподанням ОСОБА_1 жодних доказів на підтвердження своєї невинуватості, та з урахуванням того, що 01.07.2021 розгляд справи відкладався і останньому вже надавалась можливість за його заявою ознайомитися з матеріалами справи, а саме: ним зроблено фотографування матеріалів справи та надано копію відеозапису з нагрудної камери поліцейського.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що поведінка ОСОБА_1 та його адвоката є цілком свідомою та спрямованою на порушення строків розгляду справи.

Дії суду узгоджуються з вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, зі змісту якої вбачається, що справи про цивільні права та обов`язки осіб мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

До того ж, у п. 116 рішення ЄСПЛ від 12.03.2009 у справі «Вергельський проти України» зазначено: «розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів.

Порушення вимог п. 1 ст. 6 Конвенції встановлено у справах «Буров проти України» у зв`язку з тим, що тривалість провадження у справі заявника, яка становила 10 років і майже 3 місяці, була такою, що порушує вимогу здійснення провадження протягом розумного строку та «Іззетов проти України», оскільки органи державної влади не забезпечили розгляду справи заявника протягом розумного строку, враховуючи затримки при призначенні судових засідань, організації технічного запису засідань, оголошенні вироку та розгляді Верховним Судом відповідної касаційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для відкладення, скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає та вважає, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законодавством, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також враховуючи тривалий розгляд справи та закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності, вважає, що слід вирішити справу в межах тих доказів, які були надані до протоколу про адміністративне правопорушення.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а) Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 13.06.2021 о 18 год. 15 хв. у м. Турка, вул. І.Франка, 39, Львівської області керував автомобілем марки «Daewoo FSO Lanos» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння за згодою водія проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу «Драгер», показник алкотестера становив 1,08 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних скарг, заяв та зауважень до дій працівників поліції зі сторони ОСОБА_1 не зафіксовано.

ОСОБА_1 відмовився від підписання протоколу про адміністративне правопорушення, але підписав акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківку результату тесту на алкоголь № 2032 від 13.06.2021, в якому зазначений результат тесту 1,08 проміле, що підтверджує його згоду з результатами огляду.

З переглянутого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського судом встановлено, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та огляд проводився із застосуванням приладу «Драгер», показник тесту становив 1,08 проміле, та не висловлював свою незгоду з результатами огляду. Крім цього пояснив, що випив дві пляшки пива, перед тим як керував транспортним засобом.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 099506 від 13 червня 2021 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківкою результату тесту на алкоголь № 2032 від 13.06.2021 та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Зазначені вище докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Враховуючи вказані обставини, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При виборі виду стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому суд дійшов висновку, що необхідно накласти на нього стягнення в межах санкції статті КУпАП, що передбачає відповідальність за вчинене ним адміністративне правопорушення, з позбавленням права керування транспортними засобами, яке є необхідне і достатнє для попередження нових правопорушень.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя З.М. Коліщук