Справа № 159/6645/21
Провадження № 3/159/3349/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 25.06.2008 Луцьким РВ УДМС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_2 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс),

встановила:

ОСОБА_1 24 жовтня 2021 року о 01:55 годині в смт Голоби Ковельського району по вул. Незалежності керував транспортним засобом OPEL VECTRA, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з рота, порушення координації, почервоніння шкіри обличчя), при цьому на вимогу працівників поліції пройти в установленому законом порядку огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надав усні пояснення, відповідно до яких вину свою визнав в повному обсязі. Пояснив, що не мав наміру керувати автомобілем в той день, так як був на жалобному обіді після смерті брата (40 днів), однак з дому зателефонував старший син і повідомив його про те, що захворіла менша дитина (піднялась температура), а тому він змушений був терміново повертатись додому. Визнав, що керував транспортним засобом в стані сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки автомобіля, так і в медичній установі, хоча йому працівники поліції пропонували. Просив у разі притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного правопорушення та накладенні стягнення у виді штрафу, розстрочити суму штрафу на один рік (рівними частинами) у зв`язку із тим, що він не працює, а в сім`ї склалось тяжке матеріальне становище. Про розстрочення (відстрочення) сплати суми штрафу подав письмову заяву.

Заслухавши пояснення особи, дослідивши письмові докази у справі, судя дійшла таких висновків.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу у чинній на час вчинення правопорушення редакції передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім визнання вини ОСОБА_1 , провина останнього у вчиненні даного правопорушення повністю доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адмінправопорушення серії ОБ №110883 від 24.10.2021, копією посвідчення водія, рапортом працівника поліції, відгуком - характеристикою на ОСОБА_1 , довідкою інспектора адміністративної практики Ковельського РУП №2445/51/01-31 від 01.11.2021.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння також підтверджується і відеозаписом, який здійснювався інспектором поліції та на якому зафіксовано також відмову останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доказів, які б спростовували вказані обставини суду не надано.

Таким чином у суду немає обґрунтованих сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Визначаючи вид адміністративного стягнення для ОСОБА_1 , враховую характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан (не працює), обставини, що пом`якшують відповідальність визнання вини та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю, що відносно останнього слід обрати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Вказаний вид покарання суд вважає справедливим, пропорційним, достатнім і співрозмірним характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн, які підлягають стягненню на користь держави.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати штрафу на 1 рік суд дійшов таких висновків.

У відповідності до статті 304 Кодексу питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до положень статей 298, 299 Кодексу постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами. Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно статті 307 Кодексу штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до частини другої статті 301 Кодексу відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення аб ороблять його неможливим (хвороба сторонни виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Судом встановлено, що на даний час ОСОБА_1 не має можливості сплатити одноразово штраф у сумі 17 000 грн у зв`язку із складним матеріальним становищем.

Зважаючи на обставини, що ускладнюють виконання постанови, а саме скрутне матеріальне становище правопорушника, суддя дійшла висновку, що заява ОСОБА_1 про відстрочку виконання постанови в частині сплати штрафу підлягає частковому задоволенню та розстрочує його сплату на 3 (три) місяці, що, на думку суду, буде достатнім строком для виконання судового рішення.

Разом з тим, суд попереджає, що у разі прострочення сплати щомісячного платежу, постанову суду буде скеровано для виконання до органу примусового виконання рішення суду у визначений законом строк.

Керуючись статтями 33, 40-1, 121, 130, 221, 268, 283, 284, 285, 298, 299, 301, 304, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», суддя

постановила:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн (сімнадцять тисяч грн) на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн (чотириста п`ятдесят чотири грн).

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про розстрочку виконання адміністративного стягнення в частині сплати штрафу задовольнити частково.

Відстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконання постанови суду в частині сплати штрафу на 3 (три) місяці; виплати здійснювати із січня 2022 року по березень 2022 року включно, зі сплатою щомісячних платежів:

до 23 січня 2022 року 5700 грн (п`ять тисяч сімсот грн),

до 23 лютого 2022 року 5700 грн (п`ять тисяч сімсот грн),

до 23 березня 2022 року 5600 грн (п`ять тисяч шістсот грн).

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у вигляді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

Після закінчення строку встановленої розстрочки (до 23 числа кожного місця визначеного періоду) строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення в виді штрафу протягом трьох місяців.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської областіЮ. Ф. Волкова