Справа № 446/231/21 Головуючий у 1 інстанції: Костюк У.І.
Провадження № 33/811/580/21 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Мазяра Михайла Тарасовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Мазяра Михайла Тарасовича на постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської від 02 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , заступника командира військової частини НОМЕР_1 з озброєння, до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-20 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1700 (однієї тисячі семисот ) гривень в доход держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в доход держави у розмірі 452,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Згідно з постановою судді, 01 лютого 2021 близько 16.35 год. заступник командира військової частини НОМЕР_1 з озброєння ОСОБА_1 перебуваючи на військовій службі у службовий час на території військової частини перебував з ознаками алкогольного сп`яніння. Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-20 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Мазяр М.Т. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської від 02 квітня 2021 року, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права, а саме неправильно застосовано норми ст. 172-20, ст. 251, ч.1 ст. 256 КУпАП.

Зазначає, що із змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 перебував на військовій службі у службовий час на території військової частини перебував з ознаками алкогольного сп`яніння склад, який не передбачений ч.1 ст. 172-20 КУпАП. Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Звертає увагу, що із пояснень командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 вбачається інший час вчинення можливого адміністративного правопорушення, а саме ранок 01.02.2021, а не час зазначений у протоколі, зокрема, 16.35 год. 01.02.2021.

Також апелянт вказує, що зміст аркуша відмови давати пояснення від 01.02.2021 не відповідає поясненням осіб, що його підписали.

Апелянт наголошує, що стан алкогольного сп`яніння може бути доведено лише спеціальним висновком лікаря чи закладу охорони здоров`я, при цьому рапорт працівника медичної частини тієї чи іншої військової частини таким висновком не є.

Вказує, що доказів вчинення необхідних дій, внесення відповідних записів, складення документів особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 172-20 КУпАП не надано, а відтак відсутні підстави стверджувати, що ОСОБА_1 була в установленому законом порядку була запропонована можливість пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що представлена ОСОБА_2 в судовому засіданні копія звукозапису не відповідає вимогам, які ставляться до речових доказів, а отже не може вважатися належним і допустимим доказом факту проведення самої розмови між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Мазяра М.Т., які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема опис обставин, встановлених при розгляді справи, від яких залежить кваліфікація діяння за нормативним актом, що передбачає відповідальність за таке правопорушення.

Проте, з матеріалів даної справи вбачається, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані не в повному обсязі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 1 від 02.02.2021, 01 лютого 2021 близько 16.35 год. заступник командира військової частини НОМЕР_1 з озброєння ОСОБА_1 перебуваючи на військовій службі у службовий час на території військової частини перебував з ознаками алкогольного сп`яніння. Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-20 КУпАП.

Відповідно до постанови судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської від 02 квітня 2021 року, 01 лютого 2021 близько 16.35 год. заступник командира військової частини НОМЕР_1 з озброєння ОСОБА_1 перебуваючи на військовій службі у службовий час на території військової частини перебував з ознаками алкогольного сп`яніння. Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-20 КУпАП.

Відповідно до п.7 Інструкції про порядок оформлення і складання матеріалів про військові адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення Служби зовнішньої розвідки України від 14.08.2018 № 300 у разі виявлення факту або виникнення підозри у розпиванні алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживанні наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцем на території місця проходження військової служби, військових об`єктів, або появи військовослужбовця на території місця проходження військової служби, військових об`єктів у нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння для підтвердження ознак військового адміністративного правопорушення (стаття 172-20 КУпАП) такого військовослужбовця направляють до закладу охорони здоров`я на підставі письмового направлення військовослужбовця на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння уповноваженої посадової особи.

Поряд із цим, суд першої інстанції, притягуючи до відповідальності ОСОБА_1 , не звернув увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено щодо ОСОБА_1 за те, що він перебуваючи на військовій службі у службовий час на території військової частини перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, та визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-20 КУпАП, що не передбачено санкцією даної статті.

У протоколі серії № 1 від 02.02.2021, складеному за ст. 172-20 КУпАП щодо ОСОБА_1 не зазначено об`єктивної сторони правопорушення, що постановлені йому у провину, які б відповідали диспозиції даної статті, а саме: розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцем на території військової частини, або поява на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ним обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння.

Враховуючи зазначене, суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у вчиненні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Так, відповідно до частини 1 статті 172-20 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речових чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, в стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Тобто, в даному випадку, підставою для настання відповідальності є альтернативні діяння, а саме розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речових чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів; поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, в стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби у стані алкогольного чи іншого сп`яніння; а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Разом з цим, щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за те, що він перебуваючи на військовій службі у службовий час на території військової частини перебував з ознаками алкогольного сп`яніння.

Таким чином, відповідно до наведеного аналізу доказів, які були покладені в обґрунтування постанови суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-20 КУпАП, апеляційний суд вважає, що вони не підтверджують наявність правопорушення, а саме перебування на військовій службі у службовий час на території військової частини у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, а також відмову від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

З цих підстав, апеляційний суд вважає, що зазначені обставини свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-20 КУпАП, відтак, доводи апеляційної скарги про закриття провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-20 КУпАП, знайшли своє підтвердження.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З врахуванням наведених обставин, суд приходить до висновку, що суддя першої інстанції, неповно встановивши фактичні обставини справи, не дослідивши та не перевіривши належним чином всі докази в справі, передчасно дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-20 КУпАП.

З огляду на наведене, апеляційні вимоги підлягають до задоволення, а оскаржувана постанова судді - до скасування на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Мазяра Михайла Тарасовича задоволити.

Постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської від 02 квітня 2021 року відносно ОСОБА_1 , скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-20 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк