Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/7806/21
П О С Т А Н О В А

16.11.2021р. суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Дірко І.І., розглянувши протокол про вчинення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, мешкає у АДРЕСА_1 ,

адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

На адресу Центрального районного суду м. Миколаєва надійшли матеріали адміністративного протоколу серії ААБ №147337 від 23.09.2021р., складеного у відношенні ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП. Згідно протоколу вбачається, що 23.09.2021р. близько 09:20 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "ВАЗ 217030" реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в м. Миколаєві по вул. Поштовій в районі буд. №56, маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів). В порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Згідно постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.05.2021р. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами. Згідно постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.11.2021р. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином засобами поштового зв`язку за адресою його місця мешкання зазначеної у протоколі. Жодних заяв або клопотань від останнього на адресу суду не надходило. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України" наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. З огляду на вказані обставини, та те що ОСОБА_1 був ознайомлений із обставинами складання щодо нього протоколу серії ААБ №147337 від 23.09.2021р. та про розгляд справи судом, що засвідчив особистим підписом, за такого суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши наведені пояснення, вивчивши матеріали додані до протоколів, приходжу до наступних висновків.

Так, Європейським судом з прав людини при доведенні обставин справи активно застосовується стандарт "поза розумним сумнівом" (рішення ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України», рішення від 18.06.2015 у справі «Ушаков проти України», п. 86 рішення від 11.07.2013 у справі «Вєрєнцов проти України»).

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною "поза розумним сумнівом", версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Зважаючи на сукупність встановлених доказів по справі, вбачається що при складенні матеріалів адміністративного протоколу серії ААБ №147337 від 23.09.2021р., складеного у відношенні ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, вимоги стандарту "поза розумним сумнівом" було дотримано, що знайшло свій прояв у наступному.

Так з матеріалів досліджених відеозаписів з натільної камери поліцейського, доданих до матеріалів справи, підтверджено наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та обставини відмови останнього від проходження огляду на з`ясування стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у встановленому законом медичному закладі.

Вказані обставини додатково знайшли своє підтвердження у інших письмових матеріалах справи: протоколі серії ААБ №147337 від 23.09.2021р. із викладеними обставинами якого ОСОБА_1 був ознайомлений, про що поставив підпис, при цьому жодних зауважень чи заперечень не мав; акті огляду із використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у зв`язку із виявленням у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, останньому запропоновано пройти огляд на місці зупинки шляхом тестування на приладі "Драгер" від чого останній відмовився; направленні до медичного закладу для з`ясування стану сп`яніння, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проїзду до медичного закладу; матеріалах справи у сукупності.

Таким чином, надаючи оцінку наведеним вище доказам у справі, приходжу до висновку про наявність підстав вважати, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом, маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, однак від проходження огляду на з`ясування стану сп`яніння відмовився, протягом року вже двічі притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, за такого його дії вірно кваліфіковано як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, а саме: дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння.

При обранні виду адміністративного стягнення враховано характер вчиненого правопорушення, беручи до уваги достатність підстав вважати про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; вбачається що вказані дії несли підвищену загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, особливо зважаючи на те, що останній протягом року вже двічі притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП, однак належних висновків не зробив, за такого з метою попередження з боку останнього аналогічних порушень Правил дорожнього руху України, приходжу до висновку, що до нього необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в прибуток держави в розмірі 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Керуючись ст.ст. 34, 130, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави в розмірі 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Грошові кошти перерахувати до місцевого бюджету Центрального району на розрахунковий рахунок № UA0014001, Миколаївське ГУК/ Миколаївської обл./21081300 код отримувача 37992030, МФО: 899998.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 475,80 гривень.

Грошові кошти у розмірі 475,80 гривень в рахунок сплати судового збору перерахувати до УК у Центральний м. Миколаїв /Централ.р-н/22030101, на розрахунковий рахунок № UA014483, код отримувача 37992030, банк Казначейство України (ЕАП), МФО 22030101.

Строк пред`явлення постанови суду до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення.

Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Дірко І.І.