ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.,

за участю секретаря Чоботаренко Т.І.,

особи, притягнутої

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм ТФ «Перевізник», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одної тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії АА 084144 від 18 вересня 2020 року, 18 вересня 2020 року о 09 год. 15 хв. у м. Миколаєві по просп. Центральному, 98, водій ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів в режимі маршрутного таксі на маршруті № 8 транспортним засобом "Рута 25", державний номерний знак НОМЕР_1 , у кількості більшій, ніж передбачено технічними характеристиками автомобіля, а саме в кількості 22 пасажирів при кількості сидячих місць згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - 19, чим порушив вимоги абзацу 1 пп. 2 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів № 641 від 22.07.2020 року зі змінами, визначеними Постановою Кабінету Міністрів № 712 від 12.08.2020 року, та чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2020 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2020 року, а провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

На думку апелянта, оскаржувана постанова прийнята з порушенням вимог матеріального та процесуального права, не відповідає фактичним обставинам справи, є необґрунтованою та невмотивованою.

Апелянт вказує, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, працівниками поліції не було дотримано вимоги ст. 245, 251, 256, 276, 280 КУпАП.

Вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, а саме об`єктивна та суб`єктивна сторони адміністративного правопорушення, а тому провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю.

Зазначає, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не являється суб`єктом господарювання.

Апелянт переконаний, що суд першої інстанції, належним чином не з`ясував обставини справи та не надав належної оцінки наданим доказам, що потягло передчасний висновок про його винуватість у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Як слідує зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно правових чи підзаконних нормативно правових актів, які встановлюють певні заборони на час дії карантину в Україні, зокрема до абзацу 1 пп. 2 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів № 641 від 22 липня 2020 року "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" заборонено здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії АА 084144 від 18 вересня 2020 року, 18 вересня 2020 року о 09 год. 15 хв. у м. Миколаєві по просп. Центральному, 98, водій ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів в режимі маршрутного таксі на маршруті № 8 транспортним засобом "Рута 25", державний номерний знак НОМЕР_1 , у кількості більшій, ніж передбачено технічними характеристиками автомобіля, а саме в кількості 22 пасажирів при кількості сидячих місць згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - 19, чим порушив вимоги абзацу 1 пп. 2 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів № 641 від 22.07.2020 року зі змінами, визначеними Постановою Кабінету Міністрів № 712 від 12.08.2020 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Статтею 1 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено, що карантин, це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Нормами п. 4 постанови головного державного санітарного лікаря України МОЗ України № 23 від 21.05.2020 року передбачено, що з метою запобігання ускладнення епідеміологічної ситуації внаслідок поширення короновірусної хвороби (COVID-19), перевезення пасажирів здійснюється в межах кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на транспортний засіб.

Кількість пасажирів, які перевозились, фактично перевищувала кількість сидячих місць, що фактично заборонено в період дії карантину. На відеозаписі поліцейського зафіксовано, що у транспортному засобі пасажирів було більше, ніж кількість місць для сидіння, тобто були пасажири, які перевозились у положенні стоячи при заповненні всіх сидячих місць.

Той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та особисто здійснював перевезення пасажирів у кількості, яка значно перевищує установлену межу, хоча він міг і повинен був контролювати кількість пасажирів, свідчить про порушення ним встановлених правил щодо карантину людей, та запроваджених посилених протиепідемічних заходів.

Враховуючи те, що об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони здоров`я населення, а об`єктивна сторона виражається в ухиленні (порушенні) особи від правил, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, такі дії завдають шкоди, як державним (суспільним) інтересам, так і інтересам громадян.

Також апеляційний суд враховує, що невиконання ОСОБА_1 правил щодо карантину людей, ставило під загрозу життя та здоров`я усіх осіб, які перебували на час виявлення правопорушення у салоні маршрутного таксі.

Апеляційний суд наголошує, що не виконавши встановлені Кабінетом Міністрів України карантинні обмеження, ОСОБА_1 свідомо поставив під загрозу життя та здоров`я інших людей, а контролювати кількість пасажирів, які знаходяться в салоні автобусу (маршрутного таксі), забезпечення безпеки їх життя та здоров`я, є безпосереднім обов`язком водія транспортного засобу, який здійснює пасажирське перевезення.

За такого, суддя суду першої інстанції, правильно встановила наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Такі висновки ґрунтуються на даних які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 23 грудня 2020 року та відеозапису, який міститься в матеріалах справи та був досліджений судом апеляційної інстанції, які відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП являються доказами в справі про адміністративне правопорушення.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 ,- визначенні його виду та розміру, суддею суду першої інстанції дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначене ст. 44-3 КУпАП.

Доводи апелянта щодо порушення працівниками поліції положень ст. 245, 251, 256, 276, 280 КУпАП, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 повністю відповідає вищевказаних вимогам Закону і містить у собі всі необхідні дані, в тому числі суть адміністративного правопорушення та норму Закону, яка передбачає відповідальність за дане правопорушення.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Доводи апелянта про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію ОСОБА_1 слід розцінювати, як намагання уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Істотних порушень суддею суду першої інстанції норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим.

Суддя місцевого суду в межах наданих їй матеріалів справи про адміністративне правопорушення провела судовий розгляд, дослідила надані їй докази, з`ясувала обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалила законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

За наведеного, підстав для скасування постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 283, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одної тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.