Справа № 464/42/21 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 33/811/507/21 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Івасюти Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Івасюти Любові Володимирівни на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 19 березня 2021 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Сихівського районного суду м.Львова від 19 березня 2021 року,

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн 00 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 29.12.2020 о 15 год 53 хв. на вул. Зелена, 256 «a» у м.Львова, керував автомобілем марки «Opel», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. ПДР.

На постанову судді захисник Івасюта Л.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить, постанову судді скасувати у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник покликається на те, що жодних належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 на момент керування автомобілем перебував у стані алкогольного сп`яніння, чи з ознаками такого немає. Твердження свідка ОСОБА_2 є суб`єктивними та спростовуються іншими доказами, зібраними у справі. Зазначає, що ОСОБА_1 не було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що є порушенням вимог ст. 256 КУпАП.

Сина ОСОБА_3 викликав, оскільки був втомлений і знервований.

Оскільки цього дня ОСОБА_1 не планував сідати за кермо, він пішов у кафе поряд з ринком випити кави з коньяком.

Оскільки ніякого ДТП не було, тому обов`язок не вживати алкогольні напої до прибуття поліції на нього не поширювався.

Крім того, захисник звертає увагу, що в силу об`єктивних причин ОСОБА_1 перебував у стані сильного душевного хвилювання, що пояснює те, що розмова із водієм, з автомобілем якого ледь не трапилося зіткнення відбувалася у дещо підвищеному тоні, що привернуло увагу свідків, зокрема свідка ОСОБА_2 .

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Івасюта Л.В. апеляційну скаргу підтримали, просять задоволити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та виступ захисника Івасюти Л.В. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 196872 від 29.12.2020, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, та яким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення (а.с.1);

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які ствердили, про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.4-5);

поясненнями свідка ОСОБА_6 , даними під час розгляду справи в суді першої інстанції, який ствердив, що працює на території ринку по вул. Зеленій, до нього в магазин заходив ОСОБА_1 , який був з явними ознаками сп`яніння, потім він побачив як ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля «Opel» та здійснив ним рух, бачив як він зачепив інший автомобіль, а тому вибіг і зупинив його, після чого викликав поліцейських та не дав йому можливості здійснювати подальший рух. Категорично ствердив, що керував автомобілем «Opel» саме ОСОБА_1 , який і відображений на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських, з явними ознаками алкогольного сп`яніння;

даними відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції, які містять фіксацію обставин події, з яких вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу інспектора пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, на місці зупинки автомобіля або у закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків відмовився (а.с.3).

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи не лише за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, але і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суд не погоджується із доводами апеляційного скарги про те, що немає доказів тому, що ОСОБА_1 керував автомобілем, оскільки протилежне вбачається із відеозапису із нагрудних камер та письмових пояснень свідка ОСОБА_6 , наявних в матеріалах справи, який підтвердив той факт, що ОСОБА_1 ледь не здійснив наїзд на автомобіль Мерседес-Бенц на автопарковці і в той момент в останнього були наявні ознаки алкогольного сп`яніння.

Також суд звертає увагу, що відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 під керуванням транспортного засобу слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Враховуючи вищенаведене, не існує сумнівів у тому, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Opel», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, оскільки це спростовується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1). Суд не вбачає порушень законодавства, оскільки в протоколі зазначена відмітка про те, що особі роз`яснено її права і обов`язки. Той факт, що сам протокол не був підписаним ОСОБА_1 не спростовує того, що права було роз`яснено, адже відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, оскільки такі не є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Отже, враховуючи наведене, суддею місцевого суду було повно та об`єктивно досліджено наявні у справі докази та винесено законну та обґрунтовану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 19 березня 2021 року, в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Івасюти Л.Д. - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах