Справа № 149/375/20
Провадження № 33/801/432/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Робак М. В.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 рокуСправа № 149/375/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Коваля Тараса Івановича,

розглянув його апеляційну скаргу на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 12 травня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 092529 від 13 лютого 2020 року водій ОСОБА_1 того ж дня о 11:25 год. в м. Хмільник, по вул. 1-го травня, керував транспортним засобом Yamaha д.н.з. б/н в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Хмільник, вул. Пушкіна, 64. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з нього судовий збір в сумі 420,40 грн. в дохід держави.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина доведена матеріалами справи: протоколом серії ОБ № 092529 від 13 лютого 2020 року; направленням на огляд від 13 лютого 2020 року; висновком КНП "Хмільницька ЦРЛ" від 13 лютого 2020 року; копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 507428 від 13 лютого 2020 року; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин вчинення адміністративного правопорушення просив оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на його думку суд попередньої інстанції не повідомив ОСОБА_1 належним чином про дату, час і місце розгляду справи, оскільки він працює водієм вантажного автомобіля за межами України і під час всього розгляду адміністративної справи знаходився за кордоном. Поряд з цим вважає, що процедура огляду на стан наркотичного сп`яніння була проведена з грубим порушенням вимог інструкції, оскільки визначення стану наркотичного сп`яніння повинно проводитись шляхом лабораторного дослідження, а не експрес-тестом. Крім того вважає безпідставним направлення до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки працівники поліції не повідомили йому про виявлені в нього ознаки наркотичного сп`яніння.

Також особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що справа була розглянута в його відсутності, а з повним текстом оскаржуваної постанови він ознайомився лише 26 квітня 2021 року після отримання відповіді в Хмілльницькому ВДВС про відкриті відносно нього виконавчі провадження. Водночас вказує на те, що ознайомитись раніше із оскаржуваною постановою у нього не було можливості, оскільки він до 25 квітня 2021 року перебував за межами України.

Відповідно до вимог ст.ст. 245 ,251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, зокрема клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд приходить до висновку, що дане клопотання належить залишити без задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно повернути апелянту, виходячи із наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Також, слід зазначити, що при розгляді заяви про поновлення пропущеного строку, апеляційний суд перевіряє тільки поважність причин пропуску строку або їх відсутність, і не може давати оцінку процесуальним діям та документам по справі або прийнятому судом рішенню.

В апеляційній скарзі особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не наведено ніяких мотивів, які свідчать про те, що він саме з поважних причин не мав можливості своєчасно оскаржити постанову суду. Доводи стосовно того, що постанову суду він не отримував, та його не повідомляли про дату та час розгляду справи, - не можуть бути такими, що доводять поважність пропуску строку на апеляційне оскарження з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось представником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокатом Ковалем Т.І. в судовому засіданні, ОСОБА_1 знав про існування адміністративної справи відносно нього, що підтверджується дослідженими апеляційним судом матеріалами справи, однак в розумні інтервали часу не вживав заходів щоб дізнатись про стан відомого йому судового рішення, що свідчить про втрату інтересу до нього.

Доводи клопотання про те, що до 25 квітня 2021 року він перебував за кордоном, у зв`язку із чим не міг раніше отримати та оскаржити постанову суду попередньої інстанції, спростовуються наданою заявником копією відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №91/Л-1-1309 від 08 лютого 2021 року (а.с. 48), з якої вбачається, що ОСОБА_1 перебував в Україні в періоди з 30 червня 2020 року по 20 липня 2020 року та з 01 жовтня 2020 року по 21 жовтня 2020 року, однак не цікавився ні станом, ні наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього.

Відтак, ОСОБА_1 мав можливість дізнатися про винесення постанови Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області 12 травня 2021 року та у разі незгоди з останньою, в розумні строки подати апеляційну скаргу.

Поряд з цим, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України», за допомогою якого будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду, тож ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість дізнатися, як про дати призначення справи так і про результати її розгляду.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постанова Хмільницького міськрайонного суду від 12 травня 2020 року в справі № 149/375/20 надіслана до реєстру 12 травня 2020 року та її оприлюднено 14 травня 2020 року. Тобто, за умови достатньої зацікавленості та здійснення відповідного моніторингу судових рішень, ОСОБА_1 мав можливість ознайомитись з повним текстом зазначеного судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та міг оскаржити її в апеляційному порядку у встановлений законом строк. У разі ж якщо в процесі ознайомлення із текстом постанови в ЄДРСР у ОСОБА_1 виникали труднощі щодо його ідентифікації, він не був позбавлений можливості уточнити цю інформацію, шляхом подачі відповідної заяви до канцелярії місцевого суду, однак, цього не зробив, і лише через 11 місяців і 25 днів 07 травня 2021 року звернувся до апеляційною суду з апеляційною скаргою, що не може свідчити про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Отже, вищенаведені обставини вказують на те, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього 12 лютого 2020 року протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в подальшому самостійно не цікавився ні станом, ні наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього, а поставився до цього питання байдуже.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ, як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Нормами КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення або дня коли особа дізналась про судове рішення, а з моменту його винесення.

Таким чином, матеріали справи не містять даних про наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, не наведено таких причин і в апеляційній скарзі.

Отже в задоволенні клопотання про поновленні строку апеляційного оскарження особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , слід відмовити, апеляційну скаргу повернути апелянту у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 12 травня 2021 року, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий