справа № 758/1004/21 головуючий у суді І інстанції Зубець Ю.Г.
провадження № 33/824/2790/2021 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Березовенко Р.В. за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Березовича Олександра Олександровича , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 09 квітня 2021 року, якою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючогоза адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративнихправопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 09 квітня 2021 року ОСОБА_2 визнановинним у вчинені правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП. Провадження в справі за ст.124, ст.130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_2 закритона підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати, провадження по справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП без встановленням вини особи, посилаючись на порушенням норм процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що не погоджується з постановою суду першої інстанції в частині визнання вини та вважає, що поєднання закриття провадження з одночасним визнанням вини є взаємовиключними рішенням. Вказане на думку апелянта підтверджується Узагальненим науково-консультативним висновком науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України.

В судовому засіданні захисник просив апеляційну скаргу задовольнити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Подільського районного суду м. Києва від 09 квітня 2021 року ОСОБА_2 визнановинним у вчинені правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП. Провадження в справі за ст.124, ст.130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_2 закритона підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

А відтак, апелянт не брав участь під час розгляду адміністративного матеріалу.

В матеріалах справи відсутні відомості про направлення та отримання скаржником постанови Подільського районного суду м. Києва від 09 квітня 2021 року.

Натомість, 14.05.2021 року захисник Новікова О.О. ознайомився з матеріалами справи та отримав відеозапис (а.с. 18). Апеляційну скаргу подано засобами поштового зв`язку 21.05.2021 року (а.с. 27).

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції, вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження.

Що стосується розгляду справи по суті, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постановиОСОБА_2 23 грудня 2020 року близько о 20 години 03 хвилин в м. Києві по вул. Вишгородська, 45, керуючи транспортним засобом «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч не надав дорогу транспортному засобу «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, чим порушив п.п. 16.13 ПДР України «Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобом, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.», в результаті чого здійснив зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матаріальними збитками.

Крім того, 23 грудня 2020 року близько о 20 години 03 хвилин ОСОБА_2 в м. Києві по вул. Вишгородська, 45 керуючи транспортним засобом «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драгер», результат тесту склав 1.76 %.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_2 у порушенні п.16.13, 2.9 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є законним і обґрунтованим.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджують матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 1), схема ДТП (а.с. 2), пояснення ОСОБА_2 (а.с. 3), пояснення ОСОБА_3 (а.с. 4), виписка з алкотестеру «Драгер» (а.с. 5), протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 6,7), розписка (а.с. 8), акт огляду на стан сп`яніння (а.с. 9), пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 10), відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення даного адміністративного правопорушення (а.с.11).

Вказані обставини апелянтом у апеляційній скарзі не спростовані.

Згідно положень ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків.

Судом встановлено, що правопорушення вчинено 23.12.2020 року, на день розгляду справи сплинув строк накладення адміністративного стягнення за вчинення даного правопорушення, тому вірним є висновок, що справа про адміністративне правопорушення за ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення на підставі ч.2 ст.38 КУпАП.

Доводи апелянта на неможливість поєднання закриття провадження з одночасним визнанням вини, колегія суддів оцінює критично, оскільки для обчислення встановленого законом строку задля накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є, поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності. Тобто закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови визначення вини особи для встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

Крім того, встановлення винуватості є важливим юридичним фактом, який може вплинути на відшкодування шкоди.

Посилання апелянта на те, що пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення є безпідставними, оскільки дану норму закону необхідно застосовувати у взаємозв`язку із іншими нормами. Зокрема пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП містить посилання саме на статтю 38 КУпАП, яка, як зазначеновище, підлягає застосуванню лише у випадку, якщо наявна вина особи і існують підстави для накладення адміністративного стягнення.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати ряд обставин, в тому числі, чи винна особа в його вчиненні.Також, стаття 284 КУпАП не містить обмежень при винесені постанови про закриття справи встановити вину особи. В свою чергу законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 частини першої статті 247 КУпАП).

Натомість, Узагальнений науково-консультативний висновок науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України не є джерелом права, має науковий, суб`єктивний характер та не є обов`язковим для застосування.

Враховуючи викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані.

Оскільки судове рішення, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 09 квітня 2021 року.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 09 квітня 2021 року, якою ОСОБА_2 визнановинним у вчинені правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП. Провадження в справі за ст.124, ст.130 ч.1 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Березовенко Р.В.