Справа № 136/337/21
провадження №3/136/125/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., ха участі захисника - адвоката Щавінського К.С., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника СПД 1 відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - невідомо, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №215616 слідує, що 21.02.2021 о 07:0 год., по вул. Центральній в с. Лукашова, Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номерний знак НОМЕР_1 , був не пристебнутий ременем безпеки та з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: мав різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з`явився, отож в силу приписів ст.268 КУпАП, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до відповідальностію

Захисник - адвокат Щавінський К.С. в судовому засіданні просив суд провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, мотивуючи свою позицію тим, що 21.02.2021 о 07:00 годині в с. Лукашова по вул.. Центральній ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції, які вказали у нього на наявність ознак алкогольного сп`яніння та відмову від огляду відповідно до встановленого порядку, утім визначений законодавцем порядок поліцейськими було грубо порушено. Так, ОСОБА_1 на вимогу поліцейського проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810, тому потреби проходити його повторно на місці не було, із результатами він був згоден, і до медичного закладу не було правових підстав їхати для огляду, при цьому, саме до медичного закладу, який знаходиться зовсім у іншому населеному пункті, де було зафіксоване правопорушення. Також не було запрошено свідків під час проведення першого огляду на місці зупинки транспортного засобу. Крім цього, ним, як адвокатом відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно було опитано свідка, який у зафіксованих поясненнях пояснив, що підписував вже написані пояснення надані йому працівником поліції, отож не знав їх змісту, а ОСОБА_1 при ньому, не пропонували проходити огляд на стан сп`яніння, і від його проходження при ньому він не відмовлявся, а навпаки був згоден пройти огляд в Липовецькій ЦРЛ.

Суд, вислухавши пояснення захисника - адвоката, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про таке.

ОСОБА_1 притягується до відповідальності як особа, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 уповноваженою на складання протоколу особою до матеріалів справи додано:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №215616 від 21.02.2021, у якому зазначено обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який підписаний останнім;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 21.02.2021 о 07:05 год., де зазначено, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у виді почервоніння очей, різкий запах з ротової порожнини, від огляду водій відмовився;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння складений за участі свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , де зазначено ознаки алкогольного сп`яніння : почервоніння очей та різкий запах алкоголю;

- письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з яких слідує, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння в медичному закладі та продувати алкотестер «Драгер»;

- відео диск CD із записом, файл має назву WhatsApp Video 2021-02-27 at 07.50.13.mp4.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п.2, 4 Розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, огляду та стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Разом з тим, зі змісту п. 27 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 вбачається, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Процедура направлення та проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння (далі - Інструкція), яка 09.11.2015 року затверджена Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі Порядок).

За клопотанням захисника особи, яка притягується до відповідальності судом викликались свідки, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, утім свідок ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим в судове засідання не з`явився, а свідок ОСОБА_3 виклик не було вручено.

Як убачається із протоколу та доданих письмових пояснень свідків дії щодо ухилення від огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не зафіксовано.

До матеріалів справи захисником було додано Протокол від 21.04.2021 опитування адвокатом Щавінським К.С. свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що був зупинений 21.02.2021 в с. Лукашова працівниками поліції, які попросили його проставити свій підпис у поясненнях стосовно того, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння і дали заповнений бланк. При ньому, ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, і від проходження такого огляду ОСОБА_1 при ньому не відмовлявся, а навпаки виявив бажання пройти такий огляд у Липовецькій ЦРЛ, іншого свідка не було.

Суд вважає, що вказаний протокол опитування свідка захисником не є належним та допустимим доказом у даній справі, а є лише підставою для допиту опитуваної особи як свідка в судовому засіданні, що було зроблено судом за клопотанням захисника, однак останній в судове засідання не з`явився.

Водночас суд враховує при вирішенні даної справи практику Європейського суду з прав людини.

Так, підпункт (d) пункту 3 статті 6 Конвенції визначає, що кожний обвинувачений має право допитати свідка, який свідчить проти нього або ж мати право на те, щоб ці свідки були допитані, а також право на виклик і допит свідків на його користь на таких самих умовах, як і для свідків, що показують проти нього (Трофимов против России (Trofimov v. Russia), пункт 33; Садак против Турции (№ 1) (Sadak and Others v. Turkey (no. 1)), пункт 67).

Можливість очної ставки обвинуваченого з важливим свідком в присутності судді є суттєвим елементом справедливого судового розгляду (Тарау против Румынии (Tarau v. Romania), пункт 74; Гравиано против Италии (Graviano v. Italy), пункт 38).

Ураховуючи те, що свідки не з"явились в судове засідання, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, а у даному випадку його захисник, не могла заперечити пояснення свідків в судовому засіданні і допитати останніх.

В такому випадку, суд приймає до уваги позицію Європейського Суду з прав людини у справі Корнєв і Карпенко проти України (п. 54 Рішення), де Суд визначив, що пункти 1 і 3(с1) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, як загальне правило вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати докази свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше.

Європейський Суд зазначив, що обвинувачення не може ґрунтуватися виключно чи вирішальною мірою на показаннях, які сторона захисту не може заперечити. Із цього випливає, що якщо засудження виключно або вирішальною мірою ґрунтується на показаннях особи, допитати яку чи домогтися допиту якої підсудний не мав можливості ані під час досудового слідства, ані під час судового розгляду, права захисту виявляються обмеженими в тій мірі, що є несумісною з гарантіями, передбаченими статті 6 Конвенції, що має місце у даній справі.

За наведених вище мотивів, не було можливості у судовому засіданні спростувати покази свідків, які зазначені у письмових поясненнях, що додані до справи.

Крім цього, із письмових пояснень свідків встановлено, що вони були запрошені в якості свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , який відмовився від проходження огляду в медичному закладі та продувати алкотест «Драгер».

При цьому, як було встановлено під час документування правопорушення зокрема вчиненого ОСОБА_1 21.02.2021 інспекторами РПП ОСОБА_5 та ОСОБА_6 останніми використовувався спеціальний технічний засіб газоаналізатор Alcotest 6810.

Відповідно до вимог п.4 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням Інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

У той же час до протоколу не додано результатів фіксації на паперових та електронних носіях спеціального технічного засобу, огляд за допомогою якого проведено поліцейським на місці зупинки транспортного засобу.

Крім цього, як було встановлено доданий до матеріалів справи відео диск СD, який був безпосередньо переглянутий в судовому засіданні, не ідентифіковано, він не містить дати відеозапису та часу, а файл із назвою WhatsApp Video НОМЕР_2 at 07.50.13.mp4, тобто датою створення файлу є дата (27.02.2021), яка є відмінна від дати вчинення (21.02.2021) адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , отож в силу приписів ст.251 КУпАП, такий доказ не може бути належним та допустимим.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом" вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів щодо обставин правопорушення є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, суд враховує, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено наявність лише однієї ознаки, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, утім у направленні на огляд та Акті вказано дві ознаки алкогольного сп`яніння: почервоніння очей та різкий запах алкоголю з ротової порожнини, відповідно до письмових пояснень свідків, такі ознаки не зазначені взагалі.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, поза розумним сумнівом, на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 як особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, сп`яніння, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

За правилами ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, провадження у справі слід закрити на підставі статті 247 ч.1 п.1 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 130, 247, 251, 276, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя С.В. Шпортун