ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/694/21 Справа № 203/4090/20 Суддя у 1-й інстанції - Підберезний Г. А. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Архипової О.Г. на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2021 року, якою провадження у справі про притягнення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка

проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення,

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 ,

захисника Поляка О.В.,

потерпілого ОСОБА_1 ,

представника потерпілого Архипової О.Г.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2021 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 109276 від 31 жовтня 2020 року ОСОБА_2 31 жовтня 2020 року о 11.50 год., керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer, н.з. НОМЕР_1 , по вул. Шмідта біля буд. 1 (по вул.Боброва) в м. Дніпрі при зміні напрямку руху, а саме розвороту, не впевнилась в безпечності маневру та скоїла зіткнення з автомобілем Mitsubishi Outlander, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі представник потерпілого просить постанову суду скасувати та визнати ОСОБА_2 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що судом не наведено жодного доказу, який би спростовував винуватість ОСОБА_2 у порушенні п. 10.1 ПДР України. Вказує, що судом не повно викладено суть адміністративного правопорушення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 109276. Вказує, що ОСОБА_2 не зазначала, що ОСОБА_1 , виїжджаючи з відкритого паркінгу біля ТРЦ «Приозерний» в м. Дніпро не пропустив трамвай, який рухався по дорозі та без подання будь-яких світлових чи інших сигналів, та пішов на обгін трамваю, внаслідок чого підрізав автомобіль ОСОБА_2 , що призвело до ДТП. Звертає увагу, що ОСОБА_2 не бачила як виїжджав ОСОБА_1 із паркінгу, а це стало їй відоме лише з його слів, а тому ці пояснення є похідними. Вказує, що суд в оскаржуваній постанові взагалі не зазначив пояснення потерпілого. Вважає, що письмові пояснення ОСОБА_2 та пояснення, надані нею у суді першої інстанції, підтверджують її винуватість у ДТП. Зазначає, що суд першої інстанції не вказав, в чому полягає недостатність, неналежність та недопустимість доказів. Вказує, що як у висновку експерта так і під час допиту експертом було проігноровано факт уходу від удару ОСОБА_1 , який зафіксовано на відеозапису. Вказує, що суд в порушення процедури призначив з власної ініціативи одноособово без судового засідання експертизу у справі. Вказує, що ОСОБА_2 та її захисник в порушення встановленого законом порядку мали доступ до отримання матеріалів справи. Звертає увагу, що судом не було надано оцінку висновку експерта Драгана В.М.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах ДТП.

Так, закриваючи провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції прийшов до висновку, що наявна у матеріалах справи сукупність доказів є недостатньою для того, щоб прийти до однозначного висновку за критерієм поза розумним сумнівом щодо винуватості водія ОСОБА_2 у вчиненні ДТП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення щодо неї.

Зокрема, суд першої інстанції послався на висновок експертного дослідження № 512/513-21 від 18 лютого 2021 року, відповідно до якого в діях водія ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам п. 10.1 ПДР України.

У зв`язку з викладеним суд прийшов до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення, схема місця ДТП, диск з відеозаписом та інші письмові докази не містять достатніх, належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вказані висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вказані висновки суду спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи, при цьому за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, в оскаржуваній постанові не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відхилив інші.

Як встановлено апеляційним переглядом, водію ОСОБА_2 інкримінується порушення Правил дорожнього руху України, яке виразилося в тому, що вона 31 жовтня 2020 року о 11.50 год., керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer, н.з. НОМЕР_1 , по вул. Шмідта біля буд. 1 (по вул.Боброва) в м. Дніпрі при зміні напрямку руху, а саме розвороту, не впевнилась в безпечності маневру та скоїла зіткнення з автомобілем Mitsubishi Outlander, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Апеляційний суд, проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови, дійшов висновку про те, що суд першої інстанції не дав належну оцінку висновку № 512/513-21 від 18 лютого 2021 року, поясненням потерпілого ОСОБА_1 з точки допустимості, належності та взаємозв`язку, а також не дослідив та взагалі не надав оцінки наданого представником потерпілого висновку експерта №10.1-10.4/010-Д від 17 березня 2021 року, які мали істотне значення для розгляду справи.

Так, як правильно було зазначено в апеляційній скарзі, суд першої інстанції при визнанні висновку експертного дослідження №512/513-21 від 18 лютого 2021 року належним та допустимим доказом не взяв до уваги, що зазначеним висновком не констатовано відсутність в діях ОСОБА_2 порушення вимог п. 10.1 ПДР України, а зазначено про те, що для встановлення наявності чи відсутності в діях ОСОБА_2 порушень вимог п. 10.1 ПДР України необхідно надати додаткові вихідні дані, наведені у дослідницькій частині. При цьому вказано, що в письмових поясненнях ОСОБА_2 відсутні необхідні вихідні дані.

З огляду на викладене суд першої інстанції прийшов до необгрунтованого висновку, що вказаним експертним дослідженням встановлено відсутність в діях ОСОБА_2 порушення вимог п. 10.1 ПДР України.

При цьому слід зазначити, що висновок експерта не є обов`язковим для суду та так само, як і будь-які інші докази у справі, оцінцюється судом за його внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що судом першої інстанції зроблено не було.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , долучених до матеріалів справи, та її пояснень, наданих у судовому засіданні, вона, керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer, н.з. НОМЕР_1 , під час здійснення розвороту надала перевагу спочатку попутним транспортним засобам, переконалась у відсутності трамваю, після чого переконалась у відсутності автомобілів по дорозі зустрічного руху транспорту і почала рух, тим самим виконала в повному обсязі вимоги п.п. 10.1, 10.4 ПДР. У свою чергу водій автомобіля Mitsubishi Outlander, н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , виїжджаючи з відкритого паркінгу біля ТРЦ «Приозерний» в м. Дніпро не пропустив трамвай, який рухався по дорозі та без подання будь-яких світлових чи інших сигналів пішов на обгін трамваю, внаслідок чого підрізав її автомобіль, що призвело до ДТП.

При цьому, у судовому засіданні 01 квітня 2021 року ОСОБА_2 зазначала, що її дії доведені до автоматизму, а тому їй не має необхідності озиратись по сторонам, вона і так все бачить боковим зором.

Разом з тим, зазначені показання спростовуються поясненнями потерпілого ОСОБА_1 , який зазначив, що не здійснював обгону трамваю, оскільки останній був далеко, а рухався вниз по вул.Шмідта у напрямку ТРЦ Озерка та біля ТЦ Приозерний відчув удар в задню частину автомобіля.

Вказані пояснення також підтверджується схемою місця ДТП від 31 жовтня 2020 року, яка складена у відповідності до вимог п. 4 розділу VIII «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС № 1395 від 07 листопада 2015 року, та на якій графічно зображено місце дорожньо-транспортної пригоди та зафіксовано всі об`єкти та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин.

Крім того, ОСОБА_2 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та схеми місця ДТП жодних зауважень чи доповнень не мала.

Також судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з камери спостереження, яка розташована на ТРЦ Приозерний, з якої чітко вбачається порушення ОСОБА_2 вимог п. 10.1 ПДР України, а саме остання перед зміною напрямку руху не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та скоїла зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_1 .

При оцінці вказаних доказів апеляційний суд вважає їх належними, допустимими та приходить до наступних висновків.

Оцінюючи пояснення водія ОСОБА_2 апеляційний суд вважає їх недостовірними і розцінює як спосіб захисту від притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки такі пояснення спростовуються поясненнями потерпілого ОСОБА_1 , відеозаписом та іншими письмовими доказами до справі.

Пояснення потерпілого ОСОБА_1 повністю узгоджуються із фактичними даними, які були зафіксовані на схемі місця дорожньо-транспортної події від 31 жовтня 2020 року, а також фотознімками з місця ДТП і транспортних засобів, з аналізу яких вбачається, що зіткнення транспортних засобів відбулось на вул. Шмідта біля буд. 1 (по вул.Боброва) та внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Також, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується висновком експерта №10.1-10.4/010-Д від 17 березня 2021 року, складеним у відповідності до вимог закону, відповідно до якого за обома варіантами механізму пригоди (за показами потерпілого ОСОБА_1 та за показами ОСОБА_2 ) дії ОСОБА_2 не відповідали, зокрема, вимогам п. 10.1 ПДР України, що перебувало у причинному зв`язку із настанням ДТП.

Зазначений висновок експерта проведено у відповідності до Закону України «Про судову експертизу» та Інструкції про призначення і проведення судових та експертних досліджень № 53 від 08 жовтня 1998 року та він містить правильні вихідні дані (загальна видимість елементів дороги, параметри та розмірні характеристики ділянки дороги, місце зіткнення, визначення небезпеки для руху водіїв, стан дорожнього покриття, швидкість руху транспортних засобів тощо), які були представлені експерту для здійснення відповідного дослідження, із зазначенням джерел та доказів, з яких вказані вихідні дані були взяті.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що висновок експерта не є обов`язковим для суду та так само, як і будь-які інші докази у справі, оцінюється судом за його внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також, винуватість ОСОБА_2 підтверджується і протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 109276 з доданою до нього схемою місця ДТП, поясненнями потерпілого ОСОБА_1 та іншими наявними у матеріалах справи доказами.

Згідно п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Отже, перед початком руху та здійсненням повороту водій ОСОБА_2 повинна була переконатись, що такий маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Більш того, як з наявного в матеріалах справи відеозапису слідує, що ОСОБА_2 мала об`єктивну можливість побачити, що у попутному напрямку рухається транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 до ДТП.

Таким чином, факт порушення водієм ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України в повному обсязі підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП з фототаблицею, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовані місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП, відеозаписом з камери відеоспостереження, висновком експерта №10.1-10.4/010-Д від 17 березня 2021 року та наданими у судовому засіданні суду апеляційної інстанції поясненнями ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_1 .

З огляду на вищевикладене апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги представника потерпілого щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.

Даючи оцінку вищевказаним доказам апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення уповноваженою особою старшим сержантом ДПП УПП в Дніпропетровській області факту порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена, а її дії слід кваліфікувати за ст. 124 КУпАП, оскільки апеляційним судом встановлено, що вона 31 жовтня 2020 року о 11.50 год., керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer, н.з. НОМЕР_1 , по вул. Шмідта біля буд. 1 (по вул.Боброва) в м. Дніпрі при зміні напрямку руху, а саме розвороту, не впевнилась в безпечності маневру та скоїла зіткнення з автомобілем Mitsubishi Outlander, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд позбавлений можливості здійснити оцінку та визначити кваліфікацію дій ОСОБА_1 в даній дорожньо-транспортній події.

Разом з тим, як встановлено в апеляційному суді, подія мала місце 31 жовтня 2020 року, а тому строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, закінчились на момент розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин, зважаючи на необґрунтованість викладеного у постанові суду першої інстанції висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, з винесенням нової, якою визнати ОСОБА_2 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а постанову місцевого суду - скасувати.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Архипової О.Г. задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2021 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення скасувати.

Винести нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот