Справа № 574/287/21
Провадження № 3/574/116/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року м. Буринь

Суддя Буринського районного суду Сумської області Куцан В.М. розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліцейської діяльності №1 (м. Буринь) Конотопського РВП ГУ НП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого на посаді начальника тягової підстанції Ворожба, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ,

за ст.130 ч.1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

18 лютого 2021 року, о 22 годині 25 хвилин, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21104, номерний знак НОМЕР_2 , на автодорозі Буринь Олександрівка, поблизу м. Буринь, у стані алкогольного сп`яніння, огляд на який було проведено працівниками поліції на місці зупинки вказаного транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу алкотестеру «Драгер 6820», результат якого склав 1,01%, чим порушив вимоги п.п.2,9 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в свою вину визнав і розкаявся у вчиненому, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив до суду письмовим клопотанням. Просив не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки він 18.02.2021 року перебував у своїх знайомих, де випив пляшку пива і не планував керувати автомобілем. Однак близько 23-ї години йому зателефонувала мати та повідомила про погане самопочуття батька, який хворів, а тому він змушений був виїхати до них додому. Він проживає з батьками і автомобіль є єдиним засобом пересування. Періодично він їздить ним на роботу в інший населений пункт та використовує, коли батька необхідно підвезти в лікарню. Вважав, що у разі позбавлення його спеціального права таке покарання до нього буде явно не справедливим.

Враховуючи положення ст.268 КУпАП, суддя визнав можливим розгляд справи провести без участі особи яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки клопотання про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 не подав.

Дослідивши надані докази, вважаю, що вина останнього у вчиненні правопорушення за вищевикладених обставин повністю доведена в судовому засіданні.

Зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 18.02.2021 року, о 22 год. 25 хв., керував автомобілем ВАЗ-21104, номерний знак НОМЕР_2 , на автодорозі Буринь Олександрівка, поблизу м. Буринь, у стані алкогольного сп`яніння, огляд на який було проведено працівниками поліції на місці зупинки вказаного транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу алкотестеру «Драгер 6820», результат якого склав 1,01%, чим порушив вимоги п.п.2,9 «а» Правил дорожнього руху України (а.с.1).

Ці обставини вбачаються з відеозапису проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння поліцейськими, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення і був досліджений суддею, а також письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 (а.с.4,5).

Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджений актом огляду та роздруківкою технічного приладу «Драгер», результат тесту якого показав позитивну пробу 1,01%, яка перевищує допустиму норму (а.с.2,3).

За змістом ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений працівниками поліції з дотриманням процедури його проведення, суддя, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу цієї постанови щодо доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення за вищевикладених обставин.

В силу п.п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, вважаю, що вина ОСОБА_1 доведена в судовому засіданні і його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 130 КУпАП, так як він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання застосування у часі закону про адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП суддя зважає на таке.

На день вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 діяли положення ст.130 КУпАП в редакції, яка передбачала адміністративне стягнення за дії, встановлені ч.1 ст.130 КУпАП - у виді штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Законом України від 16.02.2021 року №1231-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», який набрав чинності 17.03.2021 року, юридичну відповідальність за ст.130 КУпАП було посилено.

Зокрема, частина перша цієї статті передбачає покарання на водіїв у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

За змістом ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Оскільки правопорушення було вчинено до 17.03.2021 року, адміністративне стягнення на ОСОБА_1 повинно бути накладено у розмірі, встановленому законом на час його вчинення.

При накладенні стягнення, у відповідності до ст.33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 працює, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався.

Обставин, що пом`якшують відповідальність суддя враховує щире каяття винного.

Обставин, що обтяжують відповідальність не вбачається.

З огляду на вказане, вважаю, що з метою виховання порушника і запобіганню вчинення ним нових порушень його необхідно піддати адміністративному стягненню передбаченому законом у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Суд погоджується з посиланням ОСОБА_1 на рішення Європейського суду з прав людини, за сталою практикою якого складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП, яка передбачає накладення на водіїв крім штрафу ще й позбавлення керування транспортними засобами є безальтернативною, оскільки вказане правопорушення законодавцем віднесено до найбільш тяжких і будьякі пом`якшуючі обставини не можуть бути підставою для її незастосування.

При цьому, не може бути порушений принцип «пропорційності» на застосування кого наполягав ОСОБА_1 ..

Керуючись ст.ст.283-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь спеціального фонду Державного бюджету 454 гривні судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.М.Куцан