Справа № 461/1531/21 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/569/21 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участі представника Галицької митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Кухара М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Кухара Марата Валерійовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 30 березня 2021 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накладено стягнення 2 822 868 грн. штрафу в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 454 грн. судового збору.

Згідно з постановою, 05.08.2020 близько 11 год. 15 хв. ВМО №2 митного поста «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби було здійснено пропуск в напрямку «виїзд України» вантажного автомобіля марки «MAN», реєстраційний номер: тягач НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , напівпричіп НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 з вантажем «плити виготовлені з деревостружкового матеріалу». Відправник: ТзОВ «Кроноспан Україна» м.Нововолинськ. Отримувач: ТзОВ «Кроноспан Польща» м.Щецин. Перевізник ФОП « ОСОБА_2 », ЄДРПОУ НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 . Транспортний засіб переміщувався смугою руху «червоний коридор». Галицькою митницею Держмитслужби в рамках взаємодії з Західним регіональним управлінням Львівського прикордонного загону ДПСУ листами від 14.08.2020 №5/908 (вх. Галицької митниці Держмитслужби від 14.08.2020 №29588/8.9-20) та від 14.08.2020 №5/911 (вх. Галицької митниці Держмитслужби від 17.08.2020 №29623/8.9-28-18) отримано інформацію про те, що 05.08.2020 року, близько 16:00 співробітниками митної служби Республіки Польща, в пункті пропуску «Корчова» в конструктивних порожнинах напівпричепу вантажного автомобіля марки «MAN», реєстраційний номер: тягач НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , напівпричіп НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , було виявлено каміння бурштину вагою 100,4 кг. (8 мішків вагою 1,5 кг. та 52 мішки вагою 1.7 кг.) на загальну суму 380 тисяч польських злотих (2 822 868,00 грн. по курсу НБУ станом на 05.08.2020 року). Водієм транспортного засобу був громадянин України ОСОБА_1 . Останній у своїх поясненнях від 14.08.2020 та від 27.09.2020 повідомив, що він 05.08.2020 прямував з України до Республіки Польща в якості водія вантажного автомобіля марки «MAN» реєстраційний номер: тягач НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , напівпричіп НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 та спростував вищевказану інформацію та заявив, що був особисто присутній при завантаженні згаданого транспортного засобу та сторонні вкладення були відсутні. Під час митного контролю митними органами Республіки Польща було проведено огляд вантажного простору під структурними елементами підлоги згаданого транспортного засобу та було виявлено каміння бурштину, яку він переміщував з приховуванням від митного контролю. На українській стороні під час проходження митного контролю про наявність у нього прихованого бурштину він не заявляв.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, адвокат Кухар М.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 30 березня 2021 року та закрити провадження у справі на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат Кухар М.В. покликається на те, що постанова судді першої інстанції не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

На його переконання, ОСОБА_1 був позбавлений права на справедливий суд, оскільки суддя першої інстанції при вирішення даної справи надав перевагу листу Державної прикордонної служби України від 14 серпня 2020 року, який суперечить іншим матеріалам справи.

Як зазначає адвокат, жодними наявними в матеріалах справи доказами підтверджується причетність ОСОБА_1 до факту перевезення бурштину.

У своїх доповненнях до апеляційної скарги адвокат Кухар М.В. звертає увагу також і на те, що строк накладення адміністративного стягнення в даній справі сплив 14 лютого 2021 року, тобто до дня надходження справи до суду, а отже, на його переконання, при розгляді справи суддею першої інстанції її необхідно було закрити.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кухара М.В. на підтримання поданої апеляційної скарги, представника Галицької митниці Держмитслужби, який заперечив проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

За змістом ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, висновки судді, що викладаються у постанові, в силу вимог ст.283 КУпАП повинні ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, та підтверджуватися не лише належними, допустимими доказами, але й у своїй сукупності та взаємозв`язку незаперечними та достатніми доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

На митний орган, як на особу, уповноважену на складання протоколів про адміністративне правопорушення, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів та доведення фактів й обставин, викладених в протоколі. Натомість суд обмежений доводами та доказами, наданими сторонами у справі, та приймає рішення на основі проведеного їх аналізу та оцінки.

У рішенні «Надточій проти України» Європейський Суд з прав людини у справі зазначив, що «положення Митного кодексу безпосередньо поширюються на всіх громадян, які перетинають кордон та регулюють їх поведінку шляхом застосування стягнень (штраф та конфіскація), які є як покаранням, так і стримуванням від порушення. Таким чином, митні правопорушення, які розглядаються, мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції».

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Авшар проти Туреччини» в оцінці доказів Суд встановив стандарт доказування «поза розумним сумнівом». Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином, в справі про порушення митних правил винуватість особи має бути також доведена поза розумним сумнівом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 митним органом ставиться у провину вчинення порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, а саме переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Зокрема, згідно з протоколом про порушення митних правил від 16 жовтня 2020 року №2071/20900/20 (а.с.2-5), 05 серпня 2020 року близько 11 год. 15 хв. ВМО №2 митного поста «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби було здійснено пропуск в напрямку «виїзд України» вантажного автомобіля марки «MAN», реєстраційний номер: тягач НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , напівпричіп НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_6 ), з вантажем «плити виготовлені з деревостружкового матеріалу». Відправник: ТзОВ «Кроноспан Україна» м.Нововолинськ. Отримувач: ТзОВ «Кроноспан Польща» м.Щецин. Перевізник ФОП « ОСОБА_2 », ЄДРПОУ НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 . Транспортний засіб переміщувався смугою руху «червоний коридор». Галицькою митницею Держмитслужби в рамках взаємодії з Західним регіональним управлінням Львівського прикордонного загону ДПСУ листами від 14.08.2020 №5/908 (вх. Галицької митниці Держмитслужби від 14.08.2020 №29588/8.9-20) та від 14.08.2020 №5/911 (вх. Галицької митниці Держмитслужби від 17.08.2020 №29623/8.9-28-18) отримано інформацію про те, що 05.08.2020 року, близько 16:00 співробітниками митної служби Республіки Польща, в пункті пропуску «Корчова» в конструктивних порожнинах напівпричепу вантажного автомобіля марки «MAN», реєстраційний номер: тягач НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , напівпричіп НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , було виявлено каміння бурштину вагою 100,4 кг. (8 мішків вагою 1,5 кг. та 52 мішки вагою 1.7 кг.) на загальну суму 380 тисяч польських злотих (2 822 868,00 грн. по курсу НБУ станом на 05.08.2020 року). Водієм транспортного засобу був громадянин України ОСОБА_1 . Громадянин України ОСОБА_1 у своїх поясненнях від 14.08.2020 та від 27.09.2020 повідомив, що він 05.08.2020 прямував з України до Республіки Польща в якості водія вантажного автомобіля марки «MAN», реєстраційний номер: тягач НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , напівпричіп НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , та спростував вищевказану інформацію та заявив, що був особисто присутній при завантаженні згаданого транспортного засобу та сторонні вкладення були відсутні. Під час митного контролю митними органами Республіки Польща було проведено огляд вантажного простору під структурними елементами підлоги згаданого транспортного засобу та було виявлено каміння бурштину, які він переміщував з приховуванням від митного контролю. На українській стороні під час проходження митного контролю про наявність у нього прихованого бурштину він не заявляв. Законом України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» (Закон №637/97-ВР від 18 листопада 1997 року зі змінами та доповненнями) терміни та поняття вживаються у такому значенні: дорогоцінне каміння органогенного утворення-перли бурштин в сировині, необробленому та обробленому вигляді; Ввезення в Україну і вивезення з України дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння та виробів з них провадяться суб`єктами господарювання та фізичними особамиу порядку і на умовах, визначених законодавчими актами України (пункт 1 статті 13 Закону №637/97-ВР від 18 листопада 1997 року зі змінами та доповненнями). Порядок вивезення (пересилання)за межі митної території України громадянами дорогоцінних металів (за винятком банківських металів, пам`ятних та ювілейних монет України із дорогоцінних металів), дорогоцінного каміння та виробів із них, а також культурних цінностей з метою їх відчуження, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №448. Цим Порядком передбачено, що вивезення (пересилання) за межі митної території України дорогоцінних металів (за винятком банківських металів, пам`ятних та ювілейних монет України із дорогоцінних металів), дорогоцінного каміння та виробів із них з метою їх відчуження здійснюється у разі, коли сумарна фактурна вартість дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та виробів з них: не перевищує суму, еквівалентну 10000 євро (крім заборонених до вивезення за межі митної території України), шляхом вчинення дій, усного або за бажанням власника таких товарів чи на вимогу посадової особи митного органу письмового декларування; перевищує суму, еквівалентну 10000 євро (крім дорогоцінних металів, заборонених до вивезення за межі митної території України, та особистих речей), - на умовах поміщення товарів у митний режим експерту. З огляду на викладене, громадянин України ОСОБА_1 05 серпня 2020 року перемістив через митний кордон України товар «каміння бурштину», вагою 100,4 кг. (8 мішків, вагою 1,5 кг. та 52 мішки, вагою 1,7 кг.) на загальну суму 380 тисяч польських злотих (2 822 868 грн. по курсу НБУ станом на 05 серпня 2020 року), який був прихований в конструктивних порожнинах напівпричепу з реєстраційним номером НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

В обґрунтування обставин, викладених в протоколі, митним органом надано суду доповідну записку державного інспектора Дацка В.М. від 16 жовтня 2020 року (а.с.6-8), що за своїм змістом дублює зміст протоколу, письмові пояснення громадянина ОСОБА_1 від 14 серпня 2020 року (а.с.21) та від 27 вересня 2020 року (а.с.14), в яких останній повідомив, що 05 серпня 2020 року прямував з України до Республіки Польща в якості водія вантажного автомобіля з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_3 , при цьому заперечивши факт причетності до інкримінованих йому протиправних діянь, та додав, що особисто був присутній при завантаженні згаданого транспортного засобу й сторонні вкладення були відсутні; копії листів Західного регіонального управління Львівського прикордонного загону ДПСУ від 14 серпня 2020 року №5/908 (а.с.27) та №5/911 (а.с.28), в яких вказано інформацію щодо виявлення митними службами Республіки Польща факту переміщення бурштину, що вказано у протоколі; копії паспорта гр.України ОСОБА_1 (а.с.12) та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (а.с.13), видрук журналу пункту пропуску з АСМО Інспектор (а.с.22-25), скріншот зі сайту Палати податкової адміністрації в Жешуві, переклад якого здійснений державним інспектором УЗ ПМП Васецьким Є.І. (а.с.16-20), згідно з даними вказаної публікації, співробітники Національної адміністрації доходів та прикордонної служби запобігли контрабанді бурштину орієнтовною вартістю 385 000 злотих. Більше 100 кг. бурштину було заховано в підлозі причепа з транспортуванням дощок з МДФ. Співробітники Національної адміністрації доходів з Управління мобільного впровадження в Корчові разом з прикордонниками відібрали транспортний засіб, що перевозив дошки МДФ для перевірки. Під час огляду вантажного простору під структурними елементами підлоги було виявлено понад 100 кг. бурштину, упакованого в поліетиленові пакети. Прихований бурштин був різного розміру, деякі пакети містили великі і красиві екземпляри. Перевезений бурштин сортували, в мішках містилися грудочки подібної величини, як необроблені, так і спочатку оброблені. Ринкова вартість розкритих товарів оцінюється в 385 тис. злотих. Громадянин України, який керував автомобілем, визнав контрабанду. Він пояснив, що товар повинен бути доставлений на ринок у Польщі. Провадження у справі ведуть працівники Національної адміністрації доходів. 35200 злотих було вилучено через штраф, який було накладено, товари були забезпечені та перевезені на склад.

Окрім цього, митним органом долучено до матеріалів справи копію листа заступника Прикордонного Уповноваженого Республіки Польща по Бещадській ділянці полковника ПВ Юзефа Бурхала від 11 серпня 2020 року (а.с.29), в якому у відповідь на лист 23/136 від 07 серпня 2020 року зазначено, що 06 серпня 2020 року в пункті пропуску для автомобільного сполучення «Корчова» під час огляду причепа вантажного автомобіля, який перевозив дошку МДФ, в підлозі було виявлено 100 кг. бурштину, упакованого в кілька десятків поліетиленових пакетів. Водієм транспортного засобу був громадянин України. На підставі діючого законодавства РП немає правових підстав для розкриття персональних даних водія та даних на транспортний засіб. Провадження у зазначеній справі веде Національна податкова адміністрація. Чинні нормативно-правові акти не дозволяють ПВ надавати інформацію, розпорядником якої є Національна податкова адміністрація. Надання даних стосовно особи, товару та транспортного засобу, які відомі або підозрюються, якщо це не суперечить митним правилам належить до компетенції митних органів.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, підставою для складання протоколу про порушення митних правил від 16 жовтня 2020 року №2071/20900/20 стала інформація, що була розміщена на веб-сайті Палати податкової адміністрації в Жешуві, при цьому така інформація не містить жодних даних щодо водія, транспортного засобу, в якому виявлено прихований бурштин, більш детальної інформації щодо предмету правопорушення, даних, що виявлений товар є саме бурштином та підтвердження його вартості, та, як вбачається з листа заступника Прикордонного Уповноваженого Республіки Польща по Бещадській ділянці полковника ПВ Юзефа Бурхала від 11 серпня 2020 року, така не підтверджена та не конкретизована польською стороною.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що роздруківки Інтернет-сторінок (веб-сторінок), які є паперовим відображенням електронного документа, самі по собі не можуть бути доказом у справі, такі можуть містити відомості про обставини, які мають значення для справи, водночас така інформація повинна підтверджуватися іншими належними та допустимими доказами.

Водночас інших належних та допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили про причетність ОСОБА_1 до вчинення інкримінованого йому порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, митним органом не було надано, не дивлячись на те, що перевірка вказаних обставин митним органом проводилась в серпні-вересні 2020 року, протокол про порушення митних правил було складено 16 жовтня 2020 року, а до суду матеріали справи щодо ОСОБА_1 подано лише 25 лютого 2021 року.

На переконання апеляційного суду, вищенаведене свідчить про те, що, розглядаючи справу щодо ОСОБА_1 , суддя першої інстанції у порушення вимог, передбачених ст. ст.245, 252, 280 КУпАП та ст. 489 МК України, не з`ясував усі обставини справи та не надав оцінки всім наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідна позиція Конституційного Суду України узгоджується з правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ». Зокрема, у рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», Європейський Суд зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Аналізуючи досліджені під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про те, що висновки судді першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України адміністративного правопорушення, не підтверджуються зібраними у справі доказами.

Пунктом першим ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищенаведені обставини, апеляційний суд вважає, що постанова місцевого суду підлягає скасуванню, апеляційна скарга задоволенню, а провадження в справі - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Керуючись ст.294 КУпАП, ст. 529 МК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу адвоката Кухара Марата Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 30 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, скасувати.

Провадження у справі про порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Т.М. Урдюк