Справа №583/4763/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ільченко В. М.
Номер провадження 33/816/171/21 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 квітня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., з участю секретаря судового засідання Шумарової О. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 583/4763/20 за апеляційною скаргою представника потерпілого СОБИНИ П. М. на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 лютого 2021 року, якою провадження у справі відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1

закрите за відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

потерпілого ОСОБА_2 ,

представника потерпілого Собини П. М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ,

захисника адвоката Діброви К. Ю.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат СОБИНА П. М. просить скасувати постанову судді та прийняти рішення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП, оскільки суд першої інстанції не провів відповідного експертного дослідження та не вирішив питання про відкладення судового розгляду з метою підготовки відповідного клопотання про призначення відповідної експертизи, а також перекрутив показання свідка ОСОБА_4 . Крім того, з боку сторони потерпілого було замовлено та проведено експертне дослідження судовим експертом Балинським О. П., висновок якого приєднано до апеляційної скарги.

11 грудня 2020 року відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №236671, згідно якого останній 11 грудня 2020 о 15:30 у м. Охтирка по вул. Сумській, керуючи автомобілем Volkswagen Passat, д. н. з. НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч, не переконався в безпечності маневру та допустив зіткнення з автомобілем Mazda 323, д. н. з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобілів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження легкого ступеню, транспортні засоби зазнали механічні пошкодження, а їх власники понесли матеріальні збитки, чим порушив п. 10.1 ПДР.

Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 лютого 2021 року провадження у справі відносно ОСОБА_3 закрите за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять доказів на спростування тверджень ОСОБА_3 , що на початку здійснення маневру повороту він не мав перешкод і не міг бачити автомобіль, що здійснював обгін кількох транспортних засобів на дорозі із заокругленням, а тому відсутні належні докази порушення останнім правил дорожнього руху, які б знаходилися в причинному зв`язку з ДТП та її наслідками.

Вислухавши доводи потерпілого ОСОБА_2 та його представника Собини П. М., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді та визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доводи ОСОБА_3 та його захисника Діброви К. Ю. про залишення постанови судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 236671 від 11 грудня 2020 року, суддя суду першої інстанції дійшла висновку, що матеріали справи не містять належних доказів порушення водієм ОСОБА_3 правил дорожнього руху, які б знаходилися в причинному зв`язку з ДТП та її наслідками.

Однак такі висновки судді суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові є необґрунтованими, належним чином не умотивовані та не відповідають фактичним обставинам справи. При цьому суддею суду першої інстанції не надана належна правова оцінка усім наявним в справі доказам як окремо кожному доказу, так і в їх сукупності, а її рішення про відсутність складу правопорушення умотивовано тим, що матеріали справи не містять доказів на спростування тверджень ОСОБА_3 , що на час початку здійснення маневру повороту він не мав перешкод і не міг бачити автомобіль, що здійснював обгін кількох т/з на дорозі із заокругленням.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду встановлено, що 11 грудня 2020 року о 15:30 у м. Охтирка по вул. Сумській ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Volkswagen Passat, д. н. з. НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч, не переконався в безпечності маневру та допустив зіткнення з автомобілем Mazda 323, д. н. з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого т/з зазнали механічних пошкоджень, чим порушив п. 10.1 ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи і об`єктивно підтверджується доказами у справі.

Зокрема, під час перегляду відеозапису обставин ДТП було встановлено, що т/з Volkswagen Passat виконує маневр повороту ліворуч виїжджаючи на смугу для руху зустрічного транспорту. В цей момент автомобіль Mazda 323, який рухався в попутному напрямку по смузі для руху зустрічного транспорту своєю передньою частиною контактує з лівою боковою задньою частиною т/з Volkswagen Passat. Внаслідок зіткнення т/з Volkswagen Passat розвертає та відкидає на майданчик для стоянки т/з, де він здійснює зіткнення з припаркованими автомобілями і зупиняється. Автомобіль Mazda 323 у свою чергу зупиняється на смузі для руху зустрічного транспорту, по які він рухався до ДТП.

Таким чином, автомобіль Volkswagen Passat, виконуючи маневр повороту ліворуч та виїжджаючи на смугу для руху зустрічного транспорту, створив небезпеку для руху водія автомобіля Mazda 323, який рухався в попутному напрямку по смузі для руху зустрічного транспорту і виконував обіг інших т/з. При цьому будь-яких заборон (вимог дорожніх знаків, розмітки тощо), передбачених ПДР, для здійснення маневру обгону автомобілем Mazda 323 під керуванням водія ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції встановлено не було. Відсутні такі обґрунтування і у постанові судді суду першої інстанції.

З пояснень потерпілого ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції вбачається, що він рухався в зазначений час на автомобілі Mazda 323, попереду були декілька автомобілів, а на зустрічній смузі т/з не було, тому він завчасно ввімкнув сигнал повороту та почав виконувати маневр обгону. Після того, як він випередив один автомобіль та порівнявся з другим, третій автомобіль Volkswagen під керуванням ОСОБА_3 без включення сигналу повороту різко почав здійснювати маневр повороту ліворуч. Він почав екстрене гальмування, проте відбулося зіткнення т/з. Вважає, що не мав можливості уникнути зіткнення.

На підтвердження своєї правової позиції потерпіла сторона надала апеляційному суду експертне дослідження, згідно якого ДТП сталась через недотримання водієм Volkswagen Passat ОСОБА_3 правил дорожнього руху. Будь-якої невідповідності в діях водія т/з Mazda 323 ОСОБА_2 правилам дорожнього руху не встановлено.

Із показань свідка ОСОБА_4 убачається, що 11 грудня 2020 року автомобіль Volkswagen чорного кольору, який їхав попереду нього, почав повільно виконувати маневр повороту ліворуч, не ввімкнувши сигнал повороту, в цей же час повз нього проїхав автомобіль зеленого кольору Mazda, який вдарив автомобіль Volkswagen.

З огляду на викладене, не знайшли свого обґрунтування посилання ОСОБА_3 на те, що він перед початком маневру повороту ліворуч переконався у відсутності інших учасників та що, причиною зіткнення т/з стало порушення ПДР іншим учасником дорожнього руху водієм ОСОБА_2 , який на його думку їхав зі швидкістю понад 100 км/год і саме останній повинен був дати йому можливість закінчити маневр повороту.

Апеляційний суд критично ставиться до показань ОСОБА_3 щодо відсутності в його діях порушень ПДР, оскільки вони повністю спростовуються наведеними вище доказами.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП, настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження, крім іншого, т/з. Оскільки зазначена норма матеріального закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, то у протоколі присутнє посилання на порушення ОСОБА_3 вимог п. 10.1 ПДР, згідно яких перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення разом з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, наведеними вище, у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для прийняття рішення про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги потерпілого є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а судове рішення підлягає скасування з цих підстав.

Якщо справи відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через 3 місяці з дня вчинення правопорушення. За цих обставин не може бути розпочато провадження в справі, а розпочате підлягає закриттю (ч. 2 ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП).

Зважаючи на те, що правопорушення вчинене 11 грудня 2020 року, то строк накладення стягнення сплинув 11 березня 2021 року, внаслідок чого після скасування постанови судді від 04 лютого 2021 року провадження у справі стосовно ОСОБА_3 підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, а тому апеляційна скарга представника потерпілого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника потерпілого СОБИНИ П. М. задовольнити частково.

Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 лютого 2021 року відносно ОСОБА_1 скасувати через неправильне застосування суддею суду першої інстанції норми матеріального права, а провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент апеляційного розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов