ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/821/211/21 Справа № 695/1927/20 Головуючий по 1 інстанції Середа Л.В.
Категорія: ст. 124 КУпАПДоповідач в апеляційній інстанції Соломка І.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2021 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Бєлан О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №695/1927/20 відносно ОСОБА_1 , що надійшли з Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за апеляційною скаргою останньої ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03 грудня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Як встановлено місцевим судом, ОСОБА_1 07.08.2020 о 10 год. 45 хв. в с. Матвіївка по вул. Шевченка, керуючи автомобілем Мазда СХ-9, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості, не врахувала дорожньої обстановки під час зустрічного роз`їзду та здійснила зіткнення із автомобілем Мітсубіші, д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушила вимоги п. 11.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просила її скасувати, та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що відрізок дороги, де відбулося ДТП має лише одну смугу руху, оскільки по боках знаходилися кущі. Вказувала, що вона рухалася зі швидкістю 20 км/год., через листя дерев побачила проблиски автомобіля, і миттєво зупинила своє авто. Вважає, що водій автомобіля Мітсубіші рухався з великою швидкістю, та навіть не намагався гальмувати, а тому з його вини відбулося зіткнення.

Заслухавши думку апелянта ОСОБА_1 та її захисника Павліка О.М., які підтримали апеляційні вимоги, та просили їх задовольнити, думку іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , який заперечив проти задоволення апеляційних вимог, і просив постанову місцевого суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що слід поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, оскільки він пропущений з поважної причини, а подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Вважаю, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про винуватість у ДТП водія ОСОБА_1 , тому відсутні підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття провадження за відсутністю в діях останньої складу адмінправопорушення, як про це просить апелянт.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 067808 від 07.08.2020, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та відповідно до якого ОСОБА_1 07.08.2020 о 10 год. 45 хв. в с. Матвіївка по вул. Шевченка, керуючи автомобілем Мазда СХ-9, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості, не врахувала дорожньої обстановки та під час зустрічного роз`їзду здійснила зіткнення із автомобілем Мітсубіші, д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушила вимоги п. 11.1 ПДР України (а.с. 1);

- даними схеми ДТП від 07.08.2020, на якій зафіксовано розташування транспортних засобів, місце зіткнення, механічні пошкодження, яка підписана всіма учасниками ДТП без зауважень (а.с. 2);

- показаннями іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , які він давав працівникам поліції, та вказував, що він рухався зі швидкістю 20-25 км/год., проїжджаючи затягнутий поворот на вузькій дорозі він помітив, що йому назустріч рухається автомобіль Мазда СХ-9, а тому він різко загальмував, однак уникнути зіткнення не вдалося. Під час апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_2 підтримав свої пояснення, дані працівникам поліції, та додав, що на момент ДТП у ОСОБА_1 не було страхового полісу, а небезпеку для себе він виявив за 20 м., і почав гальмувати. Вважає, що в даному випадку вина в ДТП є обопільною, а тому він не оскаржував постанову місцевого суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за вчинення даної ДТП.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є неприйнятними.

Апелянт ОСОБА_1 вказувала під час апеляційного розгляду, що вона також рухалася по односмуговій ґрунтовій дорозі шириною 3м., хоча в схемі ДТП зазначено - 4м., зі швидкістю 20-25 км/год. На плавному повороті дороги за 40 м. помітила, що їй на зустріч рухався автомобіль, а тому вона взяла якомога правіше,загальмувала, зупинилася і через декілька секунд відчула удар. Зазначила, що водій автомобіля Мітсубіші не гальмував, а після ДТП вона здавала назад з метою оцінити пошкодження автомобілів.

Дослідивши вказані докази, суд апеляційної інстанції також приходить до висновку про те, що водій ОСОБА_1 під час керування автомобілем порушила вимоги ПДР України, в результаті чого відбулося ДТП.

Доводи апелянта про те, що причиною ДТП слугувало перевищення швидкості водієм ОСОБА_2 та невчасне ним гальмування, нічим не підтверджені і не узгоджуються з даними схеми ДТП, на якій відсутні сліди гальмування обох автомобілів, що свідчить про те, що вони рухалися з невеликою швидкістю. Вказана схема підписана обома учасниками ДТП без будь-яких зауважень.

Крім того, зі схеми ДТП та фотокарток вбачається, що дорожньо-транспортна пригода відбулася на плавному повороті дороги, і обидва транспортні засоби знаходяться майже по центру такої дороги та по відношенню один до одного, тобто обидва водії не врахували умови дорожньої обстановки, а саме: обмежені видимість та можливість для маневрування транспортних засобів, що обумовлено щільними заростями кущів по обидва боки дороги, не маневрували в момент виникнення небезпеки, та не намагалися уникнути зіткнення.

Згідно п.11.1. ПДР України, який ставиться у вину ОСОБА_1 , - кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Апелянт в своїх додаткових поясненнях від 12.05.2021 посилається на п.13.3. ПДР України, відповідно до якого - під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Вважаю, що ОСОБА_1 обґрунтовано ставиться в вину порушення вимог п.11.1. ПДР України, оскільки дорога, де відбулося ДТП, є ґрунтовою, не має розмітки та жодних дорожніх знаків, а тому водії повинні були самостійно з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними визначити кількість смуг на проїзній частині, та безпечно керувати транспортними засобами.

Крім того, автомобілі контактували передніми частинами, а не боковими, що було б підставою вважати недотримання водіями безпечного інтервалу при зустрічному роз`їзді.

Також, іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21.10.2020 (справа №695/1929/20), яка набрала законної сили, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме за те, що він 07.08.2020 о 10.45 год. в с. Матвіївка по вул. Шевченка, керуючи автомобілем марки Mitsubishi OUTLANDER, не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, під час зустрічного роз`їзду здійснив зіткнення з автомобілем Mazda, чим порушив вимоги п. 11.1 ПДР України.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а її дії за ст. 124 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпідставними.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка