П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року м. Київ

Справа № 357/9602/20

Провадження: № 33/824/2431/2021

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2020 року, винесену під головуванням судді Ларіної О.В.,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а :

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий у розмірі 420,40 грн.

Не погодившись із таким судовим рішенням, 14 квітня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

Клопотання обґрунтовано тим, що він під час розгляду справи та винесення постанови 14.12.2020 року не був присутнім у зв`язку з перебуванням захисника на лікарняному. Проте, у цей день він особисто був на засіданні, призначеному на 09:30 год., де повідомив вказані обставини та подавклопотання про відкладення розгляду справи. Однак, йому було повідомлено, що розгляд справи буде проводитись у цей день, та запропоновано до 13:00 год знайти іншого захисника. 05.04.2021 року він, ОСОБА_1 , дізнався про винесення судом оскаржуваної ухвали. Про будь-які судові рішення його належним чином повідомлено не було, справу розглянуто без його участі. Посилаючись на неналежне повідомлення про час та місце розгляду справи, просив суд поновити строк на оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2020 року

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд виходить з наступного.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Тотбо, діючий КУпАП пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження з моментом винесення постанови, а не отримання її копії.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести скаржник, який заявив таке клопотання.

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані скаржником.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з урахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

Учасники процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається, тобто дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

З рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Від судів вимагається вказувати підстави.

Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі.

Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення «Пономарьов проти України»).

У справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Тобто, ЄСПЛ наголосив на необхідності дотримання особою належної процесуальної поведінки, спрямованої на отримання інформації щодо ходу розгляду справи відносно неї.

Як убачається з матеріалів справи, 24.09.2020 року до суду першої інстанції надійшли матеріали даної справи. Справу призначено до розгляду на 11.11.2020 року.

11.11.2020 року судом першої інстанції розгляд справи було відкладено за клопотанням ОСОБА_1 у зв`язку з хворобою. 01.12.2020 розгляд справи відкладено за клопотанням ОСОБА_1 у зв`язку тим, що він вирішив скористатися послугами адвоката. 02.12.2020 розгляд справи відкладено за клопотанням адвоката Забродського О.А., який вказав, що не зміг ознайомитися з адміністративним матеріалом, а 14.12.2020 ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду у зв`язку з хворобою адвоката.

Постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області винесена 14 грудня 2020 року.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 подана 14.04.2021 року, тобто, з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження.

З постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2020 року вбачається, що розгляд справи судом відкладався неодноразово за клопотаннями ОСОБА_1 та його адвоката. 14 грудня 2020 року судом першої інстанції було задоволено клопотання ОСОБА_1 та його адвоката про відкладення розгляду справу, засідання перенесено на 13:00 год. Однак, на призначений судом час ОСОБА_1 не з`явився, що підтверджується скаржником в апеляційній скарзі.

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 та його захисник були обізнані про наявне відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП, про день та час судового розгляду були повідомлені належним чином, та відповідно, мали об`єктивну подати апеляційну скаргу у визначені законом строки.

Посилання скаржника, як на поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, на те, що суд першої інстанції в порушення вимог закону не направив йому, ОСОБА_1 , копію оскаржуваної постанови, є необґрунтованими та не можуть свідчити про поважність причин пропуску такого строку, оскільки, як зазначено вище, діючий КУпАП пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження з моментом винесення постанови, а не отримання її копії.

За наведених обставин, суд не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області винесена 14 грудня 2020 року.

Також, слід відмітити, що адвокатом Забродським О.А. в інтересах ОСОБА_1 10.02.2021 року вже подавалася апеляційна скарга на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2020 року та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, проте, постановою Київського апеляційного суду від 09.03.2021 року ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку, і апеляційна скарга була повернута.

При цьому, мотиви заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження від 14.04.2021 року є аналогічними мотивам, які зазначались ОСОБА_1 у попередній заяві, які судом апеляційної інстанції не були визнані поважними причинами пропуску строку на оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2020 року.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає, будь-який перегляд цього рішення або повторний розгляд питання, яке було розглянуто, законом не допускається.

Оскільки ОСОБА_1 реалізовано його право на апеляційне оскарження постанови районного суду, повторне звернення з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції розцінюється судом апеляційної інстанції як зловживання процесуальними правами, що суперечить принципу юридичної визначеності (принципу остаточності рішень суду).

У зв`язку з наведеним вище, апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2020 року підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмовити.

Апеляційну скаргу з доданими до неї додатками повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Невідома