ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/172/21Головуючий у 1-й інстанції Делікатна Л.В.
Провадження № 33/817/276/21 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ст.122-4 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: захисника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , адвоката Островської О.Н.,

представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Багрія Б.Є.

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 квітня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП та закрито провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Як визнав суд, ОСОБА_1 24 вересня 2020 року о 09 год. 20 хв. в м. Тернополі по вул. Слівенська, на зупинці громадського транспорту, керуючи тролейбусом «Шкода 15ТР», реєстраційний номер НОМЕР_1 «маршрут 11», будучи причетним до скоєння ДТП, місце події залишив, чим порушив вимоги п.2.10 (а) ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає оскаржувану постанову необ`єктивною, незаконною, необґрунтованою та ухваленою з істотними порушеннями норм процесуального та матеріального права.

Вказує, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 280 КУпАП, якими регламентовано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Апелянт вважає, що суд належним чином не дослідив докази, що покладені в основу висновку про його винуватість у вчиненні правопорушення.

На думку апелянта, відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, що встановлено судовим рішенням, виключає також склад правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 квітня 2021 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП .

Заслухавши захисника ОСОБА_1 адвоката Островську О.Н., яка підтримала подану апеляційну скаргу і, навівши аналогічні викладеним у ній, мотиви просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; предстанвика потерпілої ОСОБА_2 адвоката Багрія Б.Є., який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Цих вимог Закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП, не дотримався.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.122-4 КУпАП підставою адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою є залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Мотивуючи своє рішення щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, суд першої інстанції зазначив наступні докази: письмову заяву ОСОБА_2 від 24 вересня 2020 року, пояснення потерпілої ОСОБА_2 , лист КП «Тернопільелектротранс» Тернопільської міської ради від 16 грудня 2020 року № 983/01, поясненнями свідка ОСОБА_3 , лист генерального директора (головного лікаря) КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф» ТОР від 23 грудня 2020 року № 291.

Проте, аналіз цих доказів судом апеляційної інстанції, свідчить про недотримання судом першої інстанції положень ст.ст.251, 252 КУпАП, які регламентують загальний порядок оцінки доказів органом, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Поклавши ці докази в основу свого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції не врахував, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Аналіз матеріалів справи дає підстави для висновку, що місцевий суд не дотримався цих приписів закону, оскільки належним чином не дослідив докази вини особи.

За змістом ст.122-4 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають водії транспортних засобів та інші учасники дорожнього руху, які на порушення встановлених правил залишили місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Виходячи із системного аналізу вказаних правових норм, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Тобто за ст.122-4 КУпАП підлягає відповідальності особа, яка залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, будучи до неї причетною.

Таким чином, однією з обов`язкових умов притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП є факт наявності дорожньо-транспортної пригоди, до якої така особа причетна, а також доведеність вини особи у виникненні дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Окрім того, предметом розгляду Тернопільського міськрайонного суду був протокол про адміністративне правопорушення, за змістом якого ОСОБА_1 за вищенаведених обставин вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.122 КУпАП (порушення правил дорожнього руху, що спричинили створення аварійної обстановки).

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 березня 2021 року, яка на час розгляду даної справи набрала законної сили, закрито провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.122 КУпАП, якою передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинили створення арійної обстановки, у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Вказаним рішенням суду констатовано факт відсутності порушення правил дорожнього руху в діях ОСОБА_1 щодо події, обставини якої викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 31 грудня 2020 року серії ААБ № 112028, який був предметом розгляду суду першої інстанції.

Тобто, встановлено відсутність одного з обов`язкових елементів диспозиції ст.122-4 КУпАП, за якою ОСОБА_1 визнано винним постановою місцевого суду від 16 квітня 2021 року.

З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки суду першої інстанції, в силу неповноти проведеного судового розгляду, містять істотні суперечності щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, за якою його визнано винним.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколах про адміністративне правопорушення від 24 вересня 2020 року, які розглядалися судом першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, - скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.