Справа № 309/2116/21
Провадження № 3/309/867/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2021 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Піцур Я.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця,

за ч.6 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол №0011223 від 08.06.2021 року наступного змісту: на лицьовій стороні протоколі зазначено що ОСОБА_1 08 червня 2021 року близько 08 години 40 хвилин в м.Хуст на транспортному засобі марки «Фольксваген Транспортер», д.н.з. НОМЕР_1 , надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі з порушенням пп.6 п.16 Ліцензійних умов… далі на зворотній стороні протоколу міститься допис…(ПКМУ від 02.12.2015р. №1001), а саме транспортний засіб марки «Фольксваген Транспортер», д.н.з. НОМЕР_1 , не внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців як засобу провадження господарської діяльності ліцензіата, про який не надано зміни органу ліцензування у відомостях про власні, орендовані, надані ліцензіату в кредит або лізинг ТЗ, за що передбачена відповідальність за ч.6 ст. 164 КУпАП.

В поясненні на протокол захисник Плешинець М.В. просить провадження закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування посилається, що у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано в чому полягає суть правопорушення, та не міститься посилання на жодний нормативно-правовий акт, вимоги якого нібито порушено. Також до протоколу не надано жодних доказів надання ОСОБА_1 послуг з перевезення пасажирів. Окрім того було порушено порядок складання протоколу, так як в ньому посадовою особою Укртрансінспекції після підписання протоколу особою, яка притягає до відповідальності, здійснено допис, зокрема на зворотній стороні протоколу, що не допускається.

В судовому засіданні захисник Плешинець М.В. підтримав надане пояснення та просив провадження закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Частина 6 статті 164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення ліцензіатом установленого законом строку повідомлення органу ліцензування про зміну відомостей, зазначених у заяві та документах, що додавалися до заяви про отримання ліцензії.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Положенням ст.280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення особи, в тому числі і щодо вчинення адміністративного правопорушення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ст. 251 КупАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Сам обов`язок щодо збирання доказів відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Відповідно дост. 256 КУпАПу протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: у т.ч. місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення;нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в протоколі трьох складників: фактичних обставин; правової кваліфікації; формулювання порушення.

При цьому під формулюванням порушення (суть) розуміється короткий виклад тексту диспозиції правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула звинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого діяння, а юридичне формулювання (формула та формулювання) - це правова модель діяння, вказівка на правові норми, порушення яких інкримінується особі.

У той же час, підставами застосування норми закону є скоєння діяння, фактичні обставини якого й зумовлюють її вибір. Коли фактичні обставини діяння й норма права, яка передбачає відповідальність за його скоєння, встановлені правильно, однак неправильно обрана форма закону -застосована не та частина статті закону, чи редакція статті, яка не була чинною на момент порушення, або ж не давала підстав для застосуванняїї зворотної дії в часі, указівка на сам закон,то таке застосування закону про відповідальність є незаконним.

Адже, юридичну визначеність необхідно розуміти через такі її складові, як-то: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права. Кожна особа відповідно до конкретних обставин має орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних правових наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права.

Уточнювати, відредактовувати протокол з цього питання Суд змоги не має, адже ЄСПЛ у справі«Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення,усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Отже під час провадження у справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи.

Тим самим, такий недолік автоматично незалежно від доданих до справи матеріалів тягне за собою закриття провадження в останній на підставі п. 1)ст. 247 КУпАП.

Проаналізувавши, у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, які як докази були зібранні Укртрансбезпекою, суддя установив, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 164 КУпАП не є дійсною та доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», у розрізі такого.

Так, у судовому засіданні захисником Плешинець М.В. надано примірник протоколу про адміністративне правопорушення, що був вручений ОСОБА_1 , який за своїм змістом відрізняється від долученого до матеріалів справи протоколу №0011223 від 08.06.2021 року. А саме в протоколі врученому ОСОБА_1 в графі суть адміністративного правопорушення зазначено: «08 години 40 хвилин в м.Хуст гр. ОСОБА_1 на транспортному засобі марки «Фольксваген Транспортер», д.н.з. НОМЕР_1 , надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі з порушенням пп.6 п.16 Ліцензійних умов». Жодних дописів на зворотній частині протокол вручений ОСОБА_1 не містить. Також, слід звернути увагу, що текст примірника протоколу, врученого ОСОБА_1 виготовлений за допомогою кальки, і в ньому після опису суті правопорушення міститься допис кульковою ручкою «чим порушив ст.164 ч.6 КУпАП». З чого можна зробити висновок, що після підписання ОСОБА_1 протоколу та отримання ним свого примірника, посадовою особою Укртарнсбезпеки здійснено дописи: 1) на зворотній частині протоколу, який долучено до матеріалів справи, де конкретизовано суть правопорушення; 2) на примірнику протоколу, врученому ОСОБА_1 шляхом здійснення допису «чим порушив ст.164 ч.6 КУпАП». Такі дії посадової особи Укртрансбезпеки є неприпустимими та здійснені з грубим порушенням п.2.3. Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України 24.04.2013 № 254, відповідно до якого не допускається заповнення протоколу олівцем та закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після підписання протоколу особою, щодо якої він складений. А отже в такому випадку суд бере до уваги зміст протоколу, врученого ОСОБА_1 , без врахування дописів вчинених після його підписання. Суд констатує, що зміст такого протоколу є неконкретизованим та нечітким. Неконкретність формулювання суті адміністративного правопорушення позбавляє ОСОБА_1 права здійснювати предметний захист та порушує його процесуальні права. Більше того у протоколі врученому ОСОБА_1 не було зазначено навіть частину відповідної статті та статтю Кодексу, згідно з якою передбачена адміністративна відповідальність за таке правопорушення.

Зазначені недоліки оформлення протоколу незалежно від доданих до справи матеріалів тягнуть за собою закриття провадження в останній на підставі п. 1)ст. 247 КУпАП

Окрім того, слід зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів. Разом з тим, захисник Плешинець М.В. категорично заперечує, що ОСОБА_1 надавалися послуги з перевезення та стверджує, що останній їхав без жодних пасажирів. Слід зазначити, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_1 дійсно надавав послуги з перевезення пасажирів, тобто, що такий організовано здійснював перевезення пасажирів за оплату по певному маршруту. У протоколі зазначено у якості свідка ОСОБА_2 , однак органом, який склав адміністративний протокол не відібрано пояснення від такої особи щодо суті вчиненого правопорушення.

Отже матеріали справи не спростовують пояснення захисника про те, що він не здійснював перевезення пасажирів, а тому суд бере до уваги такі неспростовні пояснення, які в свою чергу ставлять під сумнів доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст. 164 КУпАП.

За таких обставин суд прийшов до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.164 КУпАП, а тому відповідно до змісту ст.247 ч.1 п.1 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.164 КУпАП, - закрити відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.