ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/846/21 Головуючий в 1 інст. Дмитрієва М.М.
Провадження № 33/807/384/21 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу, за участі захисника адвоката Козлова О.Ю., за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, освіта середньо спеціальна, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, 7 лютого 2021 року, о 13 годині 40 хвилин, ОСОБА_2 у м. Запоріжжя по вул. Горіхівське шосе біля буд. 18, керував транспортним засобом «Renault Megane», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатору «Drager Alcotest 6820», результат 1,97 проміле, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає постанову суду першої інстанції такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги вказує, що суд проігнорував положення ст. 245 КУпАП, тобто не з`ясував всебічно, повно і об`єктивно всі обставини справи.

Зазначає, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Працівники поліції запропонували йому пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці або у медичному закладі, він не відмовлявся пройти медичних огляд на стан сп`яніння на місці.

Після чого він неодноразово продував у алкотестер Драгер, який нічого не показував, працівники поліції виходячи з відеозапису зазначили, що Драгер вийшов з ладу, внаслідок свого віку і показували один одному, що він фактично не працює.

Працівники поліції неодноразово міняли трубки на алкотестері Драгер. Апелянт зазначає, що фактично дії працівників поліції свідчить про те, що зазначений Драгер був непридатний до роботи.

В свою чергу суд першої інстанції надсилав до УПП в Запорізькій області запит щодо працездатності та проходження повірки Драгера. Однак, відповіді до того часу, як суд розглянув справу, відносно апелянта отримано не було, а тому його придатність для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння є дуже сумнівною.

Окрім того, апелянт зазначає, що всі події бачили свідки, однак в поясненнях вони не зазначили, що він неодноразово продував алкотестер Драгер, а тому апелянт вважає, що їх пояснення викликають обґрунтовані сумніви в достовірності.

Також, зазначає, що виходячи з відеозапису подій йому не було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та Конституцією України, не було запропоновано у випадку незгоди з результатом огляду пройти медичний огляд у відповідному медичному закладі.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що виходячи з відеозапису подій, працівниками поліції було порушено Порядок направлення водіїв для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцію.

В обґрунтування вказано, зазначає, що відповідно до вказаного Порядку акт огляду складається у двох примірниках та долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Однак, працівники поліції не надали йому другий примірник акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки вони взагалі його не складали, що на думку апелянта позбавило його можливості не погоджуватися з їх діями, в тому числі шляхом проходження медичного огляду у медичному закладі.

Вважає, що суд першої інстанції повинен був повернути протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП на доопрацювання до УПП в Запорізькій області для належного його оформлення.

Апелянт зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в свою чергу виключає підстави вийти суду за рамки протоколу про адміністративне правопорушення, а тому вважає, що провадження відносно нього підлягає закриттю за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисника апелянта адвоката Козлова О.Ю., який пояснив, що ОСОБА_1 , обізнаний про час та місце розгляду його апеляційної скарги та він не заперечує проти її розгляду без його участі в судовому засіданні апеляційного суду, підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що вчинене ним адміністративне правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.9 "а" ПДР України, що підтверджено зібраними у справі доказами.

З вказаним висновком суду апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судовим розглядом встановлено, що 7 лютого 2021 року, о 13 годині 40 хвилин, ОСОБА_2 у м. Запоріжжя по вул. Горіхівське шосе біля буд. 18, керував транспортним засобом «Renault Megane», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатору «Drager Alcotest 6820», результат 1,97 проміле, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Внаслідок зазначених подій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 102491 від 7 лютого 2021 року за порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.9 «а» ПДР України (а.с.1).

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується:

- роздруківкою зі спеціального технічного засобу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці «Драгер» (а.с.3), якою під підпис ОСОБА_1 ознайомлено, що він 7 лютого 2021 року о 14 годині 6 хвилин перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Вставлено, що результат тесту складає 1,97 проміле;

- актом огляду водія (а.с.3), направленням водія (а.с.5), в яких зазначено, що ОСОБА_1 , 1972 року народження має ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Результат огляду на місці алкогольне сп`яніння 1,97 проміле;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 (а.с.6), ОСОБА_4 (а.с.7), якими встановлено, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», результатом якого встановлено, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, 1,97 проміле;

- відеозаписом працівників поліції (а.с.11), на якому видно, що працівники поліції наздогнавши транспортний засіб НОМЕР_1 , виявили громадянина ОСОБА_1 , який вийшов з місця для водія з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Після спілкування та встановлення обставин, водію запропоновано було пройти огляд на місці зупинки, ОСОБА_1 не заперечував проти його проходження. Результатом огляду встановлено, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння 1,97 проміле. На відеозаписі також видно, що ОСОБА_1 був повністю згодний з результатними огляду.

Дослідивши зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 апеляційний суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 266, 268 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі поліцейськими дотримано.

Матеріали справи не містять відомостей про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник адвокат Козлов О.Ю. зазначив, що огляд був проведених з порушеннями, а працездатність Драгеру є сумнівною, але на думку суду апеляційної інстанції такі доводи є безпідставними, оскільки вказаний спеціальний технічних засіб відповідно до документів є працездатним, має всі документи для проведення огляду і вимірюванню стану алкогольного сп`яніння (а.с.37).

Щодо ймовірного порушення проведення огляду, то сам ОСОБА_1 як під час проведення огляду, так і після не заперечував щодо результатів такого огляду або процедури його проведення. Вказане підтверджується відеозаписом та поясненнями свідків, з яких вбачається, що ОСОБА_1 був повністю згодний з результатними - 1,97 проміле.

Твердження апелянта про недотримання працівниками поліції вимог ст. 268 КУпАП, а саме не роз`яснення прав і обов`язків, ненадання акту огляду, також спростовані під час розгляду справи, оскільки ОСОБА_1 в протоколі, в графі «роз`яснено його право та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП» (а.с.1) та в акті огляду (а.с.4) поставив свій особистий підпис, що свідчить про те, що працівники поліції дотримались вказаних вимог закону.

Оцінюючи доводи скарги ОСОБА_1 та його захисника, апеляційний суд приходить до висновку, що вони спростовані наявним в матеріалах справи доказам та спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що впливатимуть зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцією факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишить місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1987 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Вид адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддею призначений з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.

Cуд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова є належним чином вмотивованою та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 333/846/21