Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2021 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду - Денісов В.П.,

з участю захисника Ліщука О.О.,

розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.02.2021 щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 14.12.2020 о 23 год. 14 хв. на вул.. Шкільна, 1, с. Городище Луцького району волинської області керував автомобілем, марки «Volkswagen Touran» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі захисник Ліщук О.О. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки судове рішення постановлене без ОСОБА_1 .. Також просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Перевіривши апеляційну скаргу та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника Ліщука О.О., який просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, доходжу висновку, що апеляційну скаргу слід повернути з таких підстав.

Як вбачається з оскаржуваної постанови місцевого суду, в судові засідання на 28.01.2020, 11.02.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки не повідомив (а.с.14).

У матеріалах справи наявні судові повістки про те, що судовий розгляд справи відбудеться о 14 год. 30 хв. 28 січня 2021 року та 14 год. 30 хв. 11 лютого 2021 року, а також оголошення на сайті Луцького міськрайонного суду Волинської області про судове засідання, призначене на 14 год. 30 хв. 11 лютого 2021 року (а.с.10-12).

Крім того, у справі міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на ім`я ОСОБА_1 (а.с.13).

У поданій апеляції сторона захисту посилається на те, що місцевий суд повідомляв особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, не за тією адресою, адже судові виклики надсилалися за адресою: АДРЕСА_1 , а зареєстрований ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, такі твердження, на думку апеляційного суду не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 173596 від 14.12.2020 щодо ОСОБА_1 у графі місце проживання зазначено: АДРЕСА_1 (а.с.1).

Правильність внесених до протоколу даних щодо ОСОБА_1 ствердив і сам ОСОБА_1 , поставивши у відповідній графі свій підпис (а.с.1).

Факт проживання ОСОБА_1 в селі Цеперів, Луцького району, підтверджується також змістом апеляційної скарги, та доданою до неї довідкою Боратинської сільської ради №185 від 14.04.2021 про фактичне місце проживання ОСОБА_1 (а.с.47).

Тому рекомендоване повідомлення на ім`я ОСОБА_1 про розгляд справи щодо нього о 14-30 11.02.2021 було правильно направлено місцевим судом на адресу його фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Таким чином, вказаними документами повністю спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не був повідомлений про судовий розгляд справи щодо нього.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був повідомлений, що розгляд справи щодо нього відбудеться у Луцькому міськрайонному суді Волинської області, що підтверджується власноручним підписом ОСОБА_1 у відповідній графі протоколу (а.с.1).

З огляду на наведене, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, належним чином повідомлялася про судовий розгляд у суді першої інстанції.

Оскаржувана постанова винесена 11 лютого 2021 року (а.с.14).

Разом з тим, подаючи апеляційну скаргу 15 квітня 2021 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Луцького міськрайонного суду Волинської області, захисник Ліщук О.О. пропустив строк на апеляційне оскарження судового рішення, який закінчився 22 лютого 2021 року (а.с.34).

Тому доводи про те, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, не заслуговують на увагу, так як не відповідають вимогам ч.2 ст.294 КУпАП.

Положеннями ч.2 ст.294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Отже, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не з моментом отримання особою копії постанови.

Також, відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Будь-яких поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження з 12.02.2021 по 15.04.2021 захисник Ліщук О.О. не навів ні в апеляційній скарзі, ні в суді апеляційної інстанції.

Також слід зазначити, що договір про надання правової допомоги між ОСОБА_1 та захисником Ліщуком О.О. був укладений 18.03.2021. Згідно з даним договором адвокат здійснює захист Клієнта (ОСОБА_1) у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.19).

Однак, апеляційна скарга подана тільки 15.04.2021, що підтверджується штампом Луцького міськрайонного суду (а.с.34), тобто також з пропуском строку на апеляційне оскарження, визначеного ч.2 ст.294 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням наведеного та тих обставин, що апеляційна скарга подана захисником Ліщуком О.О. із пропуском, визначеного ч.2 ст.294 КУпАП строку на апеляційне оскарження постанови судді, поважні причини для поновлення якого відсутні, враховуючи положення ч.2 ст.294 КУпАП, у поновленні строку на апеляційне оскарження необхідно відмовити, а апеляційну скаргу - повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника Ліщука О.О. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.02.2021 щодо ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов