Справа №: 297/728/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року м. Берегово

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Гецко Ю. Ю., при секретарі Михайліченко І. А., за участю прокурора Борич В. І., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Мензак Ю. Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Берегове у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП і матеріали справи додані до нього відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого дируктором ТОВ «Дельта-КМБ», раніше не судимого, депутат Берегівської районної ради 7-го скликання

в с т а н о в и в :

Протоколом № 111 від 30 березня 2021 року, складеного старшим оперуповноваженим 1-го сектору Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області ДСР Національної поліції України майором поліції Бойко Б. Б., вмінено ОСОБА_1 , що він будучи обраним депутатом 7-го скликання Берегівської районної ради, тобто будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, як суб`єкт декларування, згідно підпункту «б» пукнту 1 частини 1 статті 3 ЗУ «Про запобігання корупції» в порушення вимог ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого періоду декларування, а саме до 01.06.2020 року, опублікувавши на офіційному веб-сайті НАЗК щорічну декларацію за 2019 рік.

Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав, та пояснив що він намагався подати декларацію вчасно, однак у зв`язку з тим, що під час внесення даних до Єдиного реєстру декларацій відбувся збій в системі, ним було подано декларацію із запізненням.

Прокурор вважав, що ОСОБА_1 хоча і не був офіційно попереджений про необхідність подання декларації за 2019 рік, вчинив інкриміноване йому правопорушення умисно, а тому підстави для закриття справ з мотивів, наведених ним, відсутні. В зв`язку з цим просив суд накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Мензак Ю. Ю. дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до рішення № 1 від 26.11.2015 року Про офіційне оголошення підсумків виборів та визнання обраними депутатів Берегівської районної ради Закарпатської області сьомого скликання, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 був обраний депутатом Берегівської районної ради 7-го скликання.

Відповідно до листа Голови Берегівської районної ради № 124/02-13 від 18.03.2021 року вбачається, що з жовтня 2017 року по грудень 2020 року депутат ОСОБА_1 не брав участі у пленарних засіданнях сесій Берегівської районної ради, і не отримував під особистий підпис повідомлення (попередження) про необхідність подання декларації за 2019 рік.

3 червня 2020 року ним подано щорічну Декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік.

Таким чином судом встановлено факт подачі ОСОБА_1 щорічної Декларації за 2019 рік 3 червня 2020 року, тобто з запізненням на 2 (два) дні.

Відповідно ч. 1 ст. 268 КУпАП Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право давати пояснення.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. При цьому відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Так судом достеменно встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення № 111 складено 30 березня 2021 року, при цьому в графі «пояснення» зазначено тільки, що ОСОБА_1 з протоколом ознайомлений, а самі пояснення які наявні в матеріалах справи датовані 23.03.2021 роком. Тобто при складанні протоколу було порушено право особи на дачу пояснень або відмові від дачі пояснень.

Крім цього аналіз доданих до протоколу доказів свідчить про те, що перевірка за даним фактом фактично не проводилася, оскільки із них не вбачається, коли і ким саме було виявлено факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, коли була розпочата перевірка за даним фактом, що позбавляє суд можливості оцінювати дії особи з позиції можливості накладення на неї адміністративного стягнення, в межах встановлених ст. 38 КУпАП строків в разі доведення вини особи у вчиненні правопорушення.

Суд, вважає надуманим та таким, що не ґрунтується на законі твердження ініціатора складення протоколу про те, що моментом виявлення правопорушення є факт встановлення складу правопорушення, тобто складання протоколу про його вчинення. Алогічність цього судження суперечить основним засадам судочинства, відповідно до яких притягнення особи до відповідальності може здійснюватися лише в межах строків давності накладення адміністративного стягнення, визначених в ст. 38 КУпАП. та п. 7 ст. 247 КУпАП.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ч. 1 ст.172-6 КУпАП відповідальність передбачено за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Ініціатором складення протоколу не доведено, що ОСОБА_1 несвоєчасно подано декларацію без поважних причин, оскільки останній це заперечує, як і заперечує вчинення цих дій умисно, зазначаючи, що не мав змоги вчасно подати декларацію через у зв`язку з тим, що під час внесення даних до Єдиного реєстру декларацій відбувся збій в системі.

Цих тверджень ініціатором притягнення ОСОБА_1 до відповідальності не спростовано та будь-яких процесуальних дій, спрямованих на це, не вчинено, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості констатувати, що ОСОБА_1 без поважних причин та умисно своєчасно не подав декларації.

Виходячи з наведеного, суд зазначає, що твердження ініціатора притягнення ОСОБА_1 до відповідальності ґрунтується на припущеннях за відсутності не тільки належних та допустимих, а й взагалі будь-яких доказів як таких.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 4 листопада 1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Викладені обставини, на думку суду, свідчать про недоведеність наявності в діянні ОСОБА_1 суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є правопорушенням, пов`язаним з корупцією.

Суб`єктивна сторона правопорушень, пов`язаних з корупцією, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання (непрямий умисел).

Таким чином, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, необхідно отримати докази того, що він усвідомлював суспільну небезпечність несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, передбачав можливість настання негативних наслідків - неможливості здійснення фінансового контролю з боку держави, та бажав настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання.

Таких доказів ініціатором складення протоколу суду не надано. В протоколі лише констатується, що ОСОБА_1 несвоєчасно подано щорічну Декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік.

Такий висновок суду в повній мірі узгоджується з положеннями, які містяться в п. 2 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Такої ж позиції дотримується і Апеляційний суд Полтавської області, що викладено у постанові № 554/5044/17 від 10 серпня 2017 року.

Отже, на підставі наведеного суд приходить до висновку про відсутність в діяннях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Гецко Ю. Ю.