Справа № 127/9860/21
Провадження № 33/801/586/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Каленяк Р. А.
Доповідач: Якименко М. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Якименко М.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 15 червня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на 1 рік, та стягнуто судовий збір в розмірі 454,00 гривень на користь держави.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить визнати не винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та визнати винним за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Вважає, що суд судом порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки не в повній мірі досліджено докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Повідомлявся завчасно та належним чином. 26.07.2021 надав заяву, в якій просив відкласти розгляд справи, зв`язку із тим, що захворів.

В підтвердження вказаних обставин надав ксерокопії фотознімків з екрана комп`ютера протоколу звернення до лікаря. Ознайомившись з цим додатком, який належним чином не завірений і з якого неможливо зробити висновок про обґрунтованість поданої заяви, суд розцінює його критично. Вважає дану ксерокопію неналежним доказом. Будь яких інших документів, посвідчених лікарем, в підтвердження звернення правопорушника до медичного закладу подана заява не містить.

Суддя вважає, що вказані підстави не є поважними причинами неявки в судове засідання до Вінницького апеляційного суду.

Приймаючи до уваги те, що неявка правопорушника в судове засідання не перешкоджає апеляційному розгляду, суд вирішив розглянути справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін, з огляду на таке.

Згідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

п.10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб;

п.2.10 (а) ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 017596 від 02.04.2021 о 19 год. 00 хв., який є одним із доказів у справі, ОСОБА_1 , 02.04.2021 о 18 год. 22 хв. в м. Вінниця на перехресті вул. Бевза та Ширшова, керував т/з Hyundai Accent д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя та поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №008697 від 02.04.2021 о 19 год. 25 хв., з якого слідує, що водій 02.04.2021 о 18 год. 22 хв. в м. Вінниця на перехресті вул. Бевза та Ширшова, керував т/з Hyundai Accent д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не впевнився в безпеці та скоїв наїзд на службовий автомобіль «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням сержанта поліції ОСОБА_2 . Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с. 19).

Також, складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №017597 від 02.04.2021 о 19 год. 30 хв., відповідно до якого водій ОСОБА_1 02.04.2021 о 17 год. 00 хв. в м. Вінниця на вул. Бевза/ Коцюбинського, керуючи т/з Hyundai Accent д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не впевнився, що це буде безпечно та скоїв наїзд на припаркований позаду транспортний засіб «Seat Alfea» д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок чого йому механічні пошкодження та матеріальних збитків, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с. 29).

Крім того, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №017598 від 02.04.2021 о 19 год. 40 хв., з якого слідує, що водій 02.04.2021 о 17 год. 00 хв. в м. Вінниця на вул. Бевза керував т/з Hyundai Accent д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв наїзд на транспортний засіб «Seat Alfea» д.н.з. НОМЕР_3 , що стояв припаркований, після чого залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 «А» ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП (а.с. 43).

Справи відносно ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження.

Висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП є правильними і узгоджуються з дослідженими судом доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення; рапортами лейтенантів поліції О. Лозовенка, Р. Олійника, В. Гребенюка, (а.с. 6, 22, 34, 47); поясненнями свідків, які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та потерпілих (а.с. 5); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 3) та схемами місця ДТП (а.с. 20, 31, 44).

Вище перелічені докази узгоджуються між собою, жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, в сукупності підтверджують вину скаржника у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.7 даної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 (зі змінами), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

За таких обставин, оскільки за змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні.

Тому суддя вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Враховуючи наведене, працівниками поліції було дотримано порядок огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння відповідно до вимог Інструкції.

За таких обставин, доводи у апеляційній скарзі, що судом неповно встановлено та досліджено всі обставини справи, є безпідставними. Оскільки належних та допустимих доказів в підтвердження неправомірності в діях працівників поліції ОСОБА_1 не надав до суду першої інстанції, і до апеляційного суду.

Відтак вказані доводи скаржника в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Крім того, суддя наголошує на тому, що скаржник в суді першої інстанції в судовому засіданні вину у вчиненому визнав повністю та розкаявся.

Будь яких інших пояснень правопорушник ні в протоколах про адміністративні правопорушення, ні окремо не подавав.

До суду належних та допустимих доказів на спростування вказаних обставин не надав.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, в даному випадку винуватість ОСОБА_1 доводиться зібраними матеріалами.

Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і надав їм належну правову оцінку, а відтак дійшов вірного висновку про доведеність ОСОБА_1 вини у порушенні п.п. 2.5, 10.9 та п.2.10(а) ПДР, що утворюють склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції не взяв до уваги його аргументи, доводи та заперечення, не заслуговують на увагу, оскільки, як вбачається із постанови скаржник в судовому засіданні вину визнав повністю та просив застосувати стягнення у виді штрафу, що судом першої інстанції відповідно до вимог ч.1 ст. 130 КУпАП було зроблено.

Також є безпідставними доводи скаржника про те, що він був у стані сильного душевного хвилювання на момент керування автомобілем, тому допустив ДТП.

Суддя звертає увагу на те, що керуючи автомобілем водій зобов`язаний бути уважним, оскільки для забезпечення безпеки дорожнього руху водій повинен стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керуванням цим засобом у дорозі що передбачено Правилами дорожнього руху України.

Як вбачається із матеріалів справи та скарги, скаржник не заперечує факт відмови від огляду.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, не спростовують висновків суду та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм процесуального права, яке могло призвести до неправильного вирішення питання.

Доказів, які б підтверджували невинуватість скаржника матеріали справи не містять.

Доводи у апеляційній скарзі, що судом неповно встановлено та досліджено всі обставини справи не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Інші доводи, на які посилається скаржник, зводяться до незгоди з постановленим судовим рішенням, не спростовують висновків суду та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм процесуального права, яке могло призвести до неправильного вирішення питання. Докази, які б спростовували вину скаржника не надано.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 вчинив декілька правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП, протоколи про адміністративні правопорушення розглядались суддею в одному провадженні одночасно, то суддя, відповідно до вимог ч.2 ст.36 КУпАП правильно визначив стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суддя вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, оскільки факт відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Суддя вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.ст.279, 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість та належність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для її вирішення, судом з наведенням відповідних мотивів встановлено, правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ст. 122-4, ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП, прийнято до уваги те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення та своїми діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху.

З огляду на вказане апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 15 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Якименко