Справа №544/1246/21
Пров.№3/544/308/2021
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі судді Нагорної Н. В., розглянувши матеріали, що надійшли з Військової частини НОМЕР_1 , у відношенні:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом, лейтенанта, командира взводу 3 взводу протитанкових керованих ракет 1 батареї протитанкових керованих ракет, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №25 від 23.07.2021 ОСОБА_1 , під час особливого періоду, 21 липня 2021 року зійшов з ешелону, що направлявся в зону виконання завдання за призначенням, на станції Гребінка та повернувся до м. Пирятин Полтавської області, щоб прибути до визначеного місця дислокації особисто, а не в складі підрозділу, який пересувався залізничним транспортом.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що 21 липня 2021 року він рухався залізничним транспортом в складі свого підрозділу на нове місце дислокації. На станції Гребінка він запитав дозволу у свого командира 1 батареї протитанкових керованих ракет ОСОБА_2 повернутися до м. Пирятин, зібрати речі та добиратися до місця нової дислокації підрозділу на власному транспорті, на що командир дозволив це зробити. Також пояснив, що не мав на меті проявити недбалість до військової служби.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративне правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак: об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.
Диспозиція статті 172-15 КУпАП є загальною, передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби та не містить конкретизації бездіяльності відповідних військових службових осіб. При цьому основним об`єктом посягання є правовідносини безпосередньо військової служби.
Аналіз даної правової норми КУпАП дозволяє дійти висновку, що адміністративна відповідальність передбачена для спеціального суб`єкта - для службових осіб, військовослужбовців, які перебувають на військовій службі, та у своїй діяльності мають керуватися Статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, посадовими інструкціями, або прямо визначені законами та підзаконними актами.
Суд зауважує, що для наявності у діях особи складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП доведенню підлягає той факт, що посадовою (службовою) особою вчинено недбалість під час виконання військової служби, в умовах особливого періоду.
Відповідно до наведених вище вимог закону, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, орган, який розглядає справу, повинен встановити, в чому конкретно проявилося недбале ставлення до військової служби з боку ОСОБА_1 .
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачає умисел у виді недбалості, який, зокрема, може проявлятися у виді недбалого ставлення до наслідків своєї бездіяльності, не виконання певних функцій.
Умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання (непрямий умисел).
Необережна форма вини характеризується тим, що особа не усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, не передбачає можливість настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була усвідомлювати та передбачати - недбалість, або коли особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховує на ненастання таких наслідків - самовпевненість.
Таким чином, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, за викладених службовою особою фактичних обставин вчиненого адміністративного правопорушення, необхідно здобути докази того, що ОСОБА_1 передбачав можливість настання негативних наслідків та бажав настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання.
Під час розгляду справи ОСОБА_1 зазначив, що не мав умислу на вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки залишив свій підрозділ та повернувся до м. Пирятин виключно з дозволу свого безпосереднього командира, а саме командира 1 батареї протитанкових керованих ракет ОСОБА_2 ОСОБА_1 уважав, що діє у відповідності до Статутів Збройних Сил України, посадових інструкцій, законів та підзаконних актів, а тому в його діях немає ознак недбалості.
Отже, досліджені в судовому засіданні обставини не дають підстав для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Відповідно до положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 жовтня 2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного суд уважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а тому провадження в даній справі підлягає закриттю.
Керуючись п. 1. ч. 1 ст. 247, ст. 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області. Постанову може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, при застосуванні заходів примусового впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н. В. Нагорна