Справа № 617/1086/21
Провадження № 3/617/286/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2021 року Вовчанський районний суд Харківської області у складі:

судді Глоби М.М.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Вовчанську Харківської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції № 1 Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вільча, Поліського району, Київської області, громадянина України, освіта вища, працюючого менеджером зі збуту ФОП ОСОБА_2 , одруженого, має на утриманні двох дітей : ОСОБА_3 , 2007 року народження та ОСОБА_4 , 2019 року народження, зареєстрованого та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 069072 від 24.04.2021 року, ОСОБА_1 24.04.2021 року о 11 год. 45 хв. в приміщенні складу ФОП ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 здійснював торгівлю металопрокатом, чим порушив умови карантину та постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року.

ОСОБА_1 під час судового розгляду свою провину не визнав та просив закрити провадження у справі, посилаючись на те, що протокол не містить посилання на конкретні норми, які він порушив, враховуючи бланкетний характер ч.1 ст. 44-3 КУпАП. Крім того, до протоколу не додано жодного доказу про вчинення ним правопорушення за ч.1 ст. 44-3 КУпАП. Також зазначив, що він не здійснює господарську діяльність, а є найманим працівником - менеджером зі збуту ФОП ОСОБА_2 , а тому він не є суб`єктом вчинення даного правопорушення.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено у ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерел права.

Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Відповідно до ст. 256 КУпАП протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст.251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Санкція ч.1 ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Норма ч.1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, а тому, викладаючи суть правопорушення, слід посилатися на конкретні норми спеціального Закону, які порушив ОСОБА_1 , що, відповідно до ст. 256 КУпАП, має відображатися у протоколі про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У викладенні суті правопорушення не вказано, положення якої саме норми Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 порушив своїми діями ОСОБА_1 .

Також, в протоколі відсутні свідки та їх пояснення щодо скоєного ОСОБА_1 правопорушення, враховуючи суть правопорушення (розміщення відвідувачів), що під собою передбачає наявність свідків та очевидців скоєння правопорушення.

Матеріал, окрім протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень ОСОБА_1 не містить жодного доказу на підтвердження вчинення ним правопорушення за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Крім того, суб`єктом правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , може бути лише суб`єкт господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є:1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цьогоКодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

З вищенаведеного вбачається, що суб`єктом вказаного правопорушення є суб`єкт господарювання, який здійснює діяльність у вищезазначеній сфері життя.

Разом з тим, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутній жодний документ, який би підтвердив, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання та що він повинен нести відповідальність за порушення правил карантину.

У відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їх користь.

Таким чином, належні, допустимі та достатні докази, передбачені ст. 251 КУпАП, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44-3, 247, 283-284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Постанова судді протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Вовчанський районний суд Харківської області.

Суддя -