Справа № 466/53/21 Головуючий у 1 інстанції: Федоров О.Ф.
Провадження № 33/811/642/21 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю захисника адвоката Гандзюлевича Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові апеляційну адвоката Гандзюлевича Ярослава Анатолійовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,на постанову судді Шевченківськогорайонного суду м. Львова від 17 лютого 2021 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, та стягнуто штраф у розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 гривень 00 коп. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 гривні 00 коп.

Згідно з постановою судді, 29.12.2020 року приблизно о 14 год. 20 хв. ОСОБА_1 у м. Львові на вул. Погідна, 16 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп?яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, зміна кольору шкіри обличчя, чим порушив п. 2.5 ПДР. Від проходження медичного огляду на стан сп?яніння з використанням технічного засобу «Драгер» та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Двічі протягом року був підданий адміністративному стягненню.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, ОСОБА_2 в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 17 лютого 2021 року скасувати та провадження у справі закрити.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник Гандзюлевич Я.А. покликається на те, що на час розгляду справи у суді до положень ст.130 КУпАП в редакції Закону №2617-VIII, якою скасовано адміністративну відповідальність за дії щодо керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, змін не внесено, а тому, на його думку, ст.130 КУпАП на даний час передбачає відповідальність за керування лише річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані сп`яніння.

В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження адвокат покликається на те, що ОСОБА_1 не отримував повідомлення про час та місце розгляду справи, 24 березня 2021 року між останнім та адвокатом Гандзюлевичем Я.А. укладено договір про надання правової допомоги, на підставі якої захисник ознайомився з матеріалами справи та подав апеляційну скаргу.

Розгляд апеляційної скарги проводиться у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,ОСОБА_1 , який був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, його захисник-адвокат Гандзюлевич Я.А. просив проводити судове засідання у відсутності його підзахисного.

Заслухавши доповідача, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

З огляду на те, що судове засідання, на якому було постановлено оскаржувану постанову, проводилося у відсутності ОСОБА_1 , його захисник ознайомився з матеріалами справи 31 березня 2021 року (а.с.27), відтак строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення від 29 грудня 2020 року серії ДПР18№522486 (а.с.1), згідно з яким 29 грудня 2020 року о 14 год. 20 хв. ОСОБА_1 у м. Львові на вул. Погідна, 16 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп?яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова, різка зміна кольору шкіри обличчя. Від проходження медичного огляду на стан сп?яніння з використанням технічного засобу «Драгер» та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , двічі протягом року був підданий адміністративному стягненню.

Викладене в протоколі про адміністративне правопорушення стверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 (а.с.4), ОСОБА_4 (а.с.5), які зазначили, що 29 грудня 2020 року о 14 год. 40 хв. були залучені працівниками поліції у якості свідків, де в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», так і в медичному закладі, а також відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції (а.с.3), на якому зафіксовано факт перебування ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння та його відмови від проходження огляду.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 стверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН№3614691 (а.с.9), згідно з якою 29 грудня 2020 року о 14 год. 20 хв. ОСОБА_1 у м. Львові на вул. Погідна, 16 керував транспортним засобом, здійснив рух в зону дії знаку 3.1 рух заборонено та керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування і з відсутнім свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та НОМЕР_2 . У ході апеляційного розгляду апеляційним судом не встановлено факту скасування вказаної постанови у встановленому законом порядку.

Таким чином, наведеними доказами у справі, які є належними та допустимими, підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортними засобами з ознаками алкогольного сп`яніння, та його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що формує склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП. Водночас, як встановлено судом, ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст.130 КУпАП, що стверджується, зокрема, довідкою ВАП УПП у Львівській області ДПП від 04 січня 2021 року (а.с.8), відтак в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що акт, який до 01 липня 2020 року встановлював адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння (ст. 130 КУпАП в редакції до 01 липня 2020 року), з 01 липня 2020 року був скасований Законом №2617 - VIII з одночасною криміналізацією цих дій у ст. 286-1 КК України, то апеляційний суд не приймає їх до уваги, з огляду на таке.

01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 року (далі - Закон №2617-VIII), яким запроваджується інститут кримінальних проступків, яким, у тому числі, Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 286-1, відповідно до якої кримінальним проступком стало в тому числі і керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, 17 червня 2020 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №720-IX від 09.04.2020 року (далі - Закон №720-IX), який 02 липня 2020 року було підписано Президентом України, а 3 липня 2020 року - опубліковано в офіційній парламентській газеті «Голос України». Зазначеним Законом виключено підпункт 171 Закону № 2617-VIII, яким Кримінальний кодекс України доповнено статтею 286-1.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 Конституції України закон України набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Згідно з частиною першою ст. 139 Закону України від 10 лютого 2010 року № 1861-VI «Про Регламент Верховної Ради України» зі змінами та доповненнями, підписані Президентом України закони публікуються в газеті «Голос України» та у Відомостях Верховної Ради України, а також розміщуються на офіційному вебсайті Верховної Ради України. Публікація законів та інших актів Верховної Ради у цих друкованих засобах масової інформації є офіційною.

Згідно із частиною другою та третьою ст. 1 Указу Президента України від 10 червня 1997 року № 503/97 «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності», офіційними друкованими виданнями, в яких здійснюється оприлюднення законів та інших актів Верховної Ради України, є «Офіційний вісник України», газета «Урядовий кур`єр», газета «Голос України», «Відомості Верховної Ради України».

З аналізу наведених Законів №2617-VIII та №720-IX, порядку та періоду набуття ними чинності, вбачається, що кримінальна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, діяла в період з 01 по 02 липня 2020 року, та скасована з 03 липня 2020 року і, починаючи з цього часу, тобто з 03.07.2020 року особи, які вчинили такі протиправні дії, несуть адміністративну відповідальність, передбачену ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, апеляційним судом не береться до уваги те, що зміни до Законів щодо відповідальності водіїв транспортних засобів відповідно до Закону від 17.06.2020 року були внесені не у спосіб, встановлений КК та КУпАП (Законами про внесення змін до цих Кодексів та/або до кримінального процесуального законодавства України), а також того, що відповідно до редакцій ст. 130 КУпАП та ст.286-1 КК України, що викладені на офіційному сайті законодавства України Верховної Ради України, відповідальність водіїв транспортних засобів передбачена саме ст.286-1 КК і не передбачена ст.130 КУпАП, виходячи з принципу верховенства права (ст. 3 Конституції України), а також того, що на офіційному сайті Верховної Ради України законодавство викладено в Інформаційно-пошуковій системі «Законодавство України», яка дає змогу знайти документи, як за реквізитами, так і за контекстом, однак ця система не є офіційним друкованим виданням, в яких здійснюється оприлюднення законів та інших актів Верховної Ради України відповідно до ст. 1 Указу Президента України від 10 червня 1997 року № 503/97 «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності» та ст. 139 Закону України від 10 лютого 2010 року № 1861-VI «Про Регламент Верховної Ради України».

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, його повторність, особу порушника, ступінь його вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах санкції, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

поновити адвокату Гандзюлевичу Ярославу Анатолійовичу строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Шевченківськогорайонного суду м. Львова від 17 лютого 2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.130 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката Гандзюлевича Ярослава Анатолійовича в його інтересах - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Т.М.Урдюк