Березівський районний суд Одеської області
14.12.2021
Справа № 494/1643/21
Провадження № 3/494/708/21
ПОСТАНОВА
14 грудня 2021 року м. Березівка
Суддя Березівського районного суду Одеської області Панчишин А.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення, які надійшли від Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за частиною першою статті 130 та статтею 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП), -
01.12.2021 року до Березівського районного суду Одеської області від Березівського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених частиною першою статті 130 та статтею 122-2 КУпАП.
Постановою суду від 14.12.2021 року вказані справи об`єднанні в одне провадження під спільним номером 494/1643/21 (провадження 3/494/708/21) та призначені до розгляду.
Так, згідно протоколу серії ДПР18 № 166865 про адміністративне правопорушення від 25.11.2021 року вбачається, що 25.11.2021 року о 19:00 годині в с. Ряснопіль Березівського району, Одеської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ д.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), від продуву алкотестера «Драгер» та проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння в законному порядку в присутності свідків відмовився. Своїми діями правопорушник ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених ПКМУ від 10 жовтня 2001 р. №1306, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Згідно протоколу серії ДПР18 № 166866 про адміністративне правопорушення від 25.11.2021 року вбачається, що25.11.2021 року о 19:00 годині в с. Ряснопіль Березівського району, Одеської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ д.з. НОМЕР_1 та не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, вимога про зупинку надавалася за допомогою гучномовця та проблискових маячків. Своїми діями правопорушник ОСОБА_1 порушив п.2.4. Правил дорожнього руху, затверджених ПКМУ від 10 жовтня 2001 р. №1306, за що передбачена відповідальність за ст. 122-2 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується витягом з журналу телефонограм Березівського районного суду Одеської області за № 387.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне.
Статтею 245 КУпАП передбачено: «Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.».
Згідно ст. 254 КУпАП «Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності…».
Відповідно до ст. 280 КУпАП «Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи».
Як встановлено вище та підтверджено матеріалами справи, відносно ОСОБА_1 складено протоколи ДПР18 № 166865 за частиною першою статті 130 КУпАП і серії ДПР18 № 166866 за статтею 122-2 КУпАП.
Статтею 252 КУпАП передбачено: «Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю».
Суд, дослідивши докази наявні у матеріалах справи, - доходить висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані поліцейськими за ч.1 ст.130 КУпАП.
Незважаючи на визнання порушником своєї вини, винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, також доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 166865 від 25.11.2021 року підписаний порушником без зауважень та будь-яких застережень; поясненнями ОСОБА_1 від 25.11.2021 року, в яких він зазначив, що 25.11.2021 року перед тим як сісти за кермо автомобіля він випив 200 гр. горілки; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили той факт, що зі сторони ОСОБА_1 був різкий запах алкоголю з порожнини рота, однак від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння він відмовився, а також окрім вказаних доказів - оглянутим судом відеозаписом порушення.
Суд враховує, що по справі та у самому протоколі відсутні будь-які зауваження з боку ОСОБА_1 щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, такі підписані порушником без застережень. Пунктом 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено: «Судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись».
Даних щодо неправомірності дій поліцейських під час документування та оформлення адміністративного матеріалу за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - судом не встановлено.
За таких обставинах, суд доходить висновку про те, що у справі зібрана достатня кількість достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
У суду не виникає сумнівів щодо переконливості доказів узятих в цілому по справі, з яких вбачається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за частиною першою ст.130 КУпАП
Відповідно до вимог статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до статей 34,35, 280 КУпАП, обставин, які пом`якшують відповідальність, та само як і обставин, що обтяжують відповідальність судом не виявлено.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП та з врахуванням особи ОСОБА_1 і суспільної небезпеки скоєного, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, слід з метою виховання останнього та запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 статті 130 КУпАП, діючої на момент вчинення порушення, зокрема у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.
Відповідно до положень ст. 321 КУпАП щодо обчислення строків позбавлення спеціального права, водії транспортних засобів вважаються позбавленими спеціального права з дня винесення постанови. Якщо особи, які позбавлені спеціального права, ухиляються від здачі документа, що посвідчує це право, то строк позбавлення їх права обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, у ОСОБА_1 не вилучалось посвідчення водія.
Згідно пункту 12 розділу XIІ наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» передбачено: у разі надходження постанови суду про позбавлення водія права керування транспортними засобами, якщо посвідчення водія не вилучено, уповноважена особа відповідного підрозділу патрульної поліції у триденний строк надсилає особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомлення про позбавлення права керування за місцем її проживання (перебування), у якому зазначає реквізити винесеної судом постанови, положення статті 321 КУпАП, а також інформацію про необхідність прибуття до підрозділу патрульної поліції у визначений строк для здачі посвідчення водія або тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами. Якщо водій, посвідчення якого підлягає вилученню, не з`являється протягом місячного строку, серія та номер посвідчення водія заносяться уповноваженою особою підрозділу патрульної поліції до автоматизованої бази даних про посвідчення, які підлягають вилученню.
Згідно з чинним КУпАП за ст. 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання видіями вимог про зупинку. Водночас, вказана стаття має дві частини.
Уповноваженою особою на складання протоколу відносно ОСОБА_1 в протоколі ДПР 18 №166866 вказано ст. 122-2 КУпАП, без зазначення частини.
Даний недолік не може бути усунений на стадії судового розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 256 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові у справі №463/1352/16-а від 08.07.2020 у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що уповноваженою особою на складання протоколу не надано суду доказів винуватості ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП, а відтак, в його діях відсутній склад вказаного правопорушення, а тому провадження в справі в цій частині підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.
Керуючись статтями 40-1, статтею 122-2, частиною першою статті 130, 283, 284, 294 КУпАП, суд -
Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.122-2 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя Панчишин А.Ю.