Справа №759/69/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сидорчук О. М.
Номер провадження 33/816/230/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 березня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 28.12.2020 о 04 год. 40 хв. на АД М-06 Київ-Чоп 19 км, керував транспортним засобом ДАEWOO NEXIA 1,5 GL д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, зіниці очей розширені та не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук) та від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вважаючи оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 березня 2021 року та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт вказує, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складений з помилками, не сформульовано у який спосіб, а саме: на місці із застосуванням спеціальних заходів чи в найближчому закладі охорони здоров`я він має пройти огляд на стан сп`яніння, а перелічені в протоколі ознаки сп`яніння не відповідають переліку ознак сп`яніння по Інструкції від 09.11.2015, через що переконаний, що невірне, нечітке формулювання суті правопорушення позбавляє його права на захист, адже обвинувачення йому не зрозуміло і твердження суду першої інстанції про однозначну його відмову від проходження огляду не узгоджується з матеріалами справи.

Вказує, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, що суперечить п. 2.5 ПДР.

Зазначає, що його безпідставно звинуватили, що він нібито керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, не надавши ніяких доказів на це обвинувачення та на право зупинки його автомобіля, не роз`яснили йому права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП.

Наголошує, що працівниками поліції було порушено сам порядок огляду на стан сп`яніння, а саме: у протоколі суть порушення сформульована незрозуміло, адже не вказано від якого саме огляду він відмовився та не зазначено який порядок проходження такого огляду було йому запропоновано, а у поясненнях свідків не зазначено, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння з застосуванням спеціальних технічних засобів.

Вказує, що працівником поліції не було запропоновано йому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, натомість безальтернативно запропонували пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Однак, зазначає, що у зв`язку з своєчасним виконання своєї роботи, він не мав достатньо часу прослідувати до медичного закладу та крім іншого він через наявність пандемії та велику ймовірність зараження вірусом Covid-19 у закладах охорони здоров`я не хотів ризикувати здоров`ям своїм, близьких та колег.

Тому, вказує що він відмовився від відвідування медичного закладу для проходження огляду, маючи право пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Крім того, зазначає, що свідки власноруч нічого не писали та не надавали жодних пояснень та не могли підтвердити, що його було зупинено під час керування автомобілем у стані наркотичного сп`яніння.

Вказує, що працівники поліції поводили себе зухвало, примусили написати розписку що він зобов`язується залишити транспортний засіб за місцем зупинки та запропонували самостійно їхати на огляд до медичного закладу.

Наголошує, що ні алкоголю ні наркотиків він не вживав та не вживає.

У судове засідання суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв. Разом з тим, 26.04.2021 ОСОБА_1 на адресу суду, направив заяву про розгляд справи без його участі, а також без участі його представника.

Враховуючи вищезазначене та оскільки неявка учасників справи про адміністративне правопорушення не перешкоджає апеляційному розгляду, то апеляційний суд вважає за можливе, відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП здійснити розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Згідно вимог ст. 245, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи. Зазначені вимоги закону судом дотримані.

Так, відповідно до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову від проходження медичного огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортними засобами у стані наркотичного сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи суддя першої інстанції, всебічно розглянув справу, об`єктивно оцінив добуті докази, з`ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм вірну оцінку.

Зокрема вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №328045 від 28.12.2020, складеного уповноваженою на те особою у відповідності до вимог закону, з якого вбачається, що ОСОБА_1 28.12.2020 о 04 год. 40 хв. на АД М-06 Київ-Чоп 19 км, керував транспортним засобом ДАEWOO NEXIA 1,5 GL д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння та від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився. Зі змістом протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений, копію протоколу отримав, що свідчить його власноручний підпис (а.с. 1);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведеного поліцейським, у результаті виявлення таких ознак сп`яніння, як неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, з яким особа, яка притягається до адміністративної відповідальності був ознайомлений під підпис (а.с.2);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких вони зазначили, що 28.12.2020 о 05 год. 00 хв. за адресою АД М-06 Київ-Чоп 19 км були запрошені співробітниками патрульної поліції, в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ст.. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 , який в їх присутності відмовився, пройти перевірку для визначення стану сп`яніння на місці та в найближчому закладі охорони здоров`я. Своїми підписами свідки підтвердили, що пояснення записано вірно та ними прочитано, зауважень до викладено не мають, а тому підстав їм не довіряти апеляційний суд не вбачає (а.с. 3).

- рапортом працівника поліції Герасименка В. від 28.12.2020, відповідно до якого 28.12.2020 під час несення служби за адресою АД М-06 Київ-Чоп 19 км о 04.40 год. було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з останнім було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, зіниці очей розширені та не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. У присутності 2 свідків водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога у найближчому медичному закладі у встановленому законом порядку та що ОСОБА_1 відмовився (а.с.4);

- розпискою від 29.12.2020 відповідно якої ОСОБА_1 зобов`язується залишити транспортний засіб ДАEWOO NEXIA д.н.з. НОМЕР_1 за місцем зупинки (а.с.5).

Також, у ході вивчення матеріалів справи, апеляційним судом повторно було досліджено додане до матеріалів справи відео з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 25), яке вже виступало предметом дослідження в суді першої інстанції, з якого вбачається, що дійсно водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції, які вбачаючи ознаки наркотичного сп`яніння, запропонували останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, в медичному закладі в присутності 2 свідків, від чого останній відмовився. Працівниками поліції наслідки такої відмови ОСОБА_1 були роз`ясненні, з чим він погодився та зазначив, що все усвідомлює. Всі зазначені докази отримані в передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і підстав їм недовіряти у апеляційного суду немає.

З огляду на викладене та аналізуючи вказані докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є вірним та беззаперечним.

Що стосується доводів апелянта, стосовно того, що працівником поліції було порушено сам порядок огляду на стан сп`яніння, а саме не було запропоновано йому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, натомість безальтернативно запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я, а тому він відмовився від відвідування медичного закладу для проходження огляду, маючи право пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, то вважаю такі доводи безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, відповідно п.п. 1,6 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів проводиться поліцейським лише за наявності у водіїв ознак алкогольного сп`яніння.

Крім того, пунктом 12 цього розділу передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Таким чином, оскільки поліцейський мав підозру, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, то згідно з вимогами вказаної Інструкції, огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться виключно в закладі охорони здоров`я і не може бути проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу.

Саме з врахування положень вищезазначеної Інструкції, за наявності ознак перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, працівником поліції було правильно запропоновано останньому пройти огляд у медичному закладі, оскільки, у такому випадку, іншого порядку проведення огляду не передбачено.

Також, не є такими, які ґрунтуються на нормах закону, доводи апелянта, що йому всупереч п.2.5 ПДР було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки відповідно до вказаного пункту, водій на вимогу поліцейського повинен пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану, зокрема й наркотичного сп`яніння, а за відмову від проходження такого огляду, особа несе адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім іншого, і сам апелянта, як в суді першої інстанції, а також і в поданій апеляційній скарзі наголошував, що він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, оскільки не мав достатньо часу для такого огляду, що підтверджується і повторно дослідженим відеозаписом наявним в матеріалах справи.

Доводи апелянта, що його безпідставно звинуватили, що він нібито керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, не надавши ніяких доказів на це обвинувачення та те, що він алкоголю ні наркотиків не вживав та не вживає, в даному випадку не мають суттєвого значення, оскільки ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню не за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння (порушення вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України), а за відмову на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння (порушення вимог п.2.5 зазначених Правил).

Доводи апелянта, що свідки власноруч нічого не писали, не надавали жодних пояснень та не могли підтвердити, що його було зупинено під час керування автомобілем у стані наркотичного сп`яніння, є безпідставними, оскільки відповідно до дослідженого відеозапису, вбачається, що за участю 2 свідків, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, як того вимагає положення Інструкції, на що останній ствердно відмовився. Заперечень, що саме апелянтом здійснювалось керування транспортним засобом ОСОБА_1 не заявляв. Вказана подія, була зазначена в поясненнях свідків, які своїми підписами підтвердили, що викладене записано вірно та ними прочитано, зауважень немає.

На підтвердження доводів, стосовно того, що працівники поліції поводили себе зухвало, примусили написати розписку що він зобов`язується залишити транспортний засіб за місцем зупинки, апелянтом не надано жодних підтверджених доказів.

Доводи апелянта, що йому не було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП є необґрунтованими та спростовуються матеріали справи, зокрема власноручним підписом апелянта в протоколі про адміністративне правопорушення, в відповідній графі.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 березня 2021 року та закриття провадження по справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік залишити без зміни, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.