Код суду 233 № 233/2698/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2021 року м. Костянтинівка

Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Леміщенко О.О., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Полтава, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом, військове звання старший лейтенант, обіймає посаду офіцера групи сил підтримки військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, і якому роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Визначення засад оборони України та підготовки держави до оборони, порядок та підстави призову на військову службу, умови її проходження, правове регулювання соціального і правового статусу військовослужбовців визначаються Законом України «Про оборону України», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу». Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Указами Президента України та іншими підзаконними актами.

За змістом статті 3 Закону України «Про оборону України» підготовка держави до оборони в мирний час включає, зокрема, забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів підготовленими кадрами, озброєнням, військовою та іншою технікою, продовольством, речовим майном, іншими матеріальними та фінансовими ресурсами; розвиток військово-технічного співробітництва з іншими державами з метою забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів озброєнням, військовою технікою і майном, які не виробляються в Україні; підготовку національної економіки, території, органів державної влади, органів військового управління, органів місцевого самоврядування, а також населення до дій в особливий період.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань. Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано. Демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу (стаття 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Таким чином, особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Рішень про закінчення такого періоду на час розгляду справи Президент України не приймав, тобто, особливий період діє в Україні від 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» і до теперішнього часу.

Військовослужбовцю військової служби за контрактом Збройних Сил України старшому лейтенанту ОСОБА_1 , офіцеру групи сил підтримки військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 07.06.2021 року № 247 було доручено проведення службового розслідування та зобов`язано в термін до 13.06.2021 року закінчити його проведення, проте старший лейтенант ОСОБА_1 , будучі військовою службовою особою, за період часу з 07.06.2021 року по 13.06.2021 року, діючи протиправно, всупереч інтересам служби, в умовах особливого періоду, не вжив жодних заходів, спрямованих на проведення службового розслідування, чим вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду, що є правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Він же, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 30.12.2020 року № 333 був призначений начальником позаштатної служби радіаційного хімічного та біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , будучі військовою службовою особою, протиправно, всупереч інтересам служби, в умовах особливого періоду, не організовував правильного використання, зберігання озброєння та засобів РХБ захисту, видачу їх у підрозділи, взагалі не вів облік матеріальних засобів та не складав звітність у встановленому порядку, щомісяця не проводив з підрозділами звірку облікових даних відповідно до своїх обов`язків, чим вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду, що є правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даних правопорушень визнав у повному обсязі, пояснив, що він не встигає виконувати всі свої посадові обов`язки за браком часу. Розкаявся, зобов`язався в подальшому не допускати порушень.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи наказ командира військової частини НОМЕР_1 «Про створення позаштатної служби радіаційного, хімічного та біологічного захисту» від 30.12.2020 року № 333, журнал результатів звірки військового майна військової частини НОМЕР_3 , книгу обліку наявності та руху військового майна військової частини НОМЕР_3 , службову характеристику ОСОБА_1 , службову картку ОСОБА_1 , приходжу до висновку, що обставини, викладені в протоколах про військове адміністративне правопорушення серії А0641 № 8 від 23 червня 2021 року та серії А0641 № 9 від 23 червня 2021 року, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, і вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, доведена.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини , ставлення до скоєного, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, його необхідно звільнити від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 24, 27, 33, 36, 172-15 ч. 2, 283 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 145 (сто сорок п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн. 00 коп.

Штраф слід перерахувати на рахунок (IBAN) UA0005692, отримувач Донецьке ГУК/Костянтинів. МТГ/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37967785, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців після набрання нею законної сили.

Суддя О. О. Леміщенко