ПОСТАНОВА

Іменем України

№ 610/979/21

№ 3/610/494/2021

м. Балаклія 31.05.2021 року

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Стригуненко Володимир Миколайович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 162514 від 16.03.2021р. убачається, що ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що: « 16.03.2021р. о 07.13год. в Харківська область, Ізюмський район, на автодорозі Балаклія-Пришиб-Явір 7км+100м, керував автомобілем ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, тремтіння рук, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на драгер відмовився, але в БЦКРЛ були взяті 2 зразки крові, огляд проводив лікар нарколог, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху».

Дії ОСОБА_1 за вказаним фактом кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп 'яніння.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення за наведених обставин не визнав. Вказав, що 16.03.2021р. в 07.20год. прямував з с. Вербівка в м. Балаклія та був зупинений поліцейськими. Його запідозрили у вживанні алкоголю через те, що в нього було почервоніння обличчя та тремтіння рук. Йому запропонували пройти тест на приборі «Драгер», який показав результат 0,24%, однак він був незгоден з таким результатом, тому його повезли до лікарні, де лікар зробив забір крові у дві пробірки. Підписи він ставити відмовився, свідків не було. Йому виписали тимчасове посвідчення та відвезли на місце знаходження його автомобіля.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження обвинувачення до суду надані протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього: письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили, що їх в БЦКРЛ запросили бути свідками, як у ОСОБА_1 брав кров лікар для експертизи; направлення до БРКЛ на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, який проводився за допомогою набору крові; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, згідно якого 16.03.2021р. о 08.30год. було проведено огляд ОСОБА_1 лікарем наркологом в Балаклійській лікарні, однак результати такого огляду у висновку відсутні; рапорт поліцейського; дані перевірки на предмет притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за три окремі правопорушення: 1) у разі керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (п. 2.9 «а» ПДР України), 2) у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів (п. 2.9 «г» ПДР України), 3) а також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 ПДР України).

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР, порушення якого інкримінують ОСОБА_1 , водієві забороняється керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Натомість, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення обвинувачення ОСОБА_1 зведено до керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмови від проходження огляду стан алкогольного сп`яніння на драгері.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення, не зрозуміло, який саме склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, утворюють дії ОСОБА_1 .

Суд, виходячи з принципу диспозитивності не може самостійно визначати інші фактичні обставини та порушення ПДР, аніж ті, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.

В іншому разі суд перебере на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є неприпустимим, виходячи з положень ст. ст. 124, 129 Конституції України та тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу будь-якого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до п. 15, 16, 17, 20 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015р. № 1452/735, зареєстрованою в МЮ України 11.11.2015р. за № 1413/27858 (далі Інструкція) за результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров'я.

Однак, із наданого висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння не вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння, він просто не містить ніякого висновку з цього приводу, не оформлений належним чином.

Пунктом 20 Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Тому вказаний висновок не приймається судом як належний та допустимий доказ перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Іншим чином перебування водія у стані алкогольного сп`яніння не може бути встановлено.

А з письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які належним чином повідомлялись про розгляд справи, однак до суду не з`явились, не вбачається, що у їх присутності, при наявності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, той відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, вони лише підтвердили, що у ОСОБА_1 лікар відбирав кров для експертизи.

Враховуючи викладене, особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не доведено, що дії ОСОБА_1 утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Між тим відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з цього суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 252, 247, 280, 284-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в даній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя В.М. Стригуненко