Справа № 344/1150/21
Провадження № 33/4808/247/21
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Івасишин З.З., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за його ж апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 11 березня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,громадянин України,

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.

З постанови судді вбачається, що 18.01.2021 року о 21 год 19 хв в м. Івано-Франківську по вул. Вовчинецька, 220, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Мерседес Бенз», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП (чинною на той час з урахуванням змін, внесених Законом України від 17.06.2020 №720-IX).

У своїй АС ОСОБА_1 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя не дослідив доказів, не надав вірної правової оцінки відповідним обставинам справи.

Просить постанову судді Івано-Франківського міського суду від 11 березня 2021 року скасувати та закрити провадження у справі.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституцією України та ст. 268 КУпАП, в тому числі право на захист.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та пояснив, що в той день, який вказаний в адмінпротоколі, алкоголю не вживав. Зокрема зазначив, що його зупинили працівники поліції і під час спілкування запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, за допомогою «Драгер» або проїхати в медзаклад, свідки були присутні.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просить провадження в справі закрити.

02 червня 2021 року захисник Івасишин З.З. не з`явиласся в судове засідання, хоча належним чином була повідомлена про розгляд даної справи, клопотання від неї до суду про відкладення розгляду справи не надходило.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Івасишин З.З., які просять скасувати постанову, а провадження закрити; перевіривши матеріали справи, переглянувши відеозаписи з нагрудних знаків поліцейських, суд вважає, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

При розгляді даної справи, вказаних вимог закону суддя першої інстанції в повній мірі дотримався.

В своїй АС апелянт посилається на те, що суддя першої інстанції безпідставно розглянув справу без його участі чим порушив його право на захист.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутністю ОСОБА_1 , позаяк імперативної норми про неможливість слухання справи даної категорії без участі правопорушника чинний Кодекс не містить.

Як вбачається з постанови Івано-Франківського міського суду від 11 березня 2021 року «У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за відомою суду адресою у спосіб, визначений законом. Причину неявки суду не повідомив. Клопотань щодо реалізації прав до суду не подано. ОСОБА_1 також міг стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Разом з тим, 10.02.2021 року ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду справи. Також клопотання про відкладення судового засідання 23.02.2021 року подано захисником, і з цих причин суддя відклав розгляд справи на іншу дату.

Захисник Грабовецький О.Б. вважає дії працівників поліції неправомірними, просив відкласти судове засідання та викликати для допиту свідків.

Проте, суд вважає такі дії особи, що притягається до адміністративної відповідальності та захисника зловживанням правом на заявлення клопотання з метою затягування розгляду справи про адміністративне правопорушення та уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення..»

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 та його захисник неодноразово подавалися клопотання про перенесення слухання справи.

Вищевказані обставини свідчать про те, що вони намагався затягнути розгляд справи з метою перешкоджання ухваленню несприятливого для ОСОБА_1 судового рішення, використовуючи надані процесуальні права, всупереч інтересам забезпечення справедливого та неупередженого правосуддя у розумний строк.

Апеляційний звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд визнає, що суддя першої інстанції, враховував вищевказані обставини, прийшов до обґрунтованого висновку про можливість завершення розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності із неявки в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає судові рішення в межах АС.

Так, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та права на апеляційне оскарження рішення суду, апеляційний суд вважає за необхідне перевірити доводи апеляційної скарги щодо відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Так, відповідно до вимог п. 2. 5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вказані дії тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При складенні протоколу, водію ОСОБА_1 роз`яснювалися його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що зафіксовано на бодікамеру працівників поліції.

Оцінюючи доводи, викладені в АС, апеляційний суд, з`ясувавши обставини справи та наявні докази, із урахуванням їх дослідження, вважає, що твердження ОСОБА_1 про його невинуватість, є неспроможними, позаяк вони не відповідають фактичним обставинам та повністю спростовуються сукупністю доказів, які були досліджені суддею місцевого суду та наведені в судовому рішені.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколомм про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №049756 від 18.01.2021 року, письмовими поясненнями свідків, які містяться в матеріалах справи, підтверджується, що водієві ОСОБА_1 було запропоновано поліцейськими пройти тест на стан алкогольного сп`ягніння, із застосуванням приладу «Драгер 6810», на що водій відмовився. Крім цього, від проходження на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі він також відмовився, складеним направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, відеозаписами, які містяться в матеріалах справи та дослідженими в судовому засіданні.

Згідно статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Із переглянутого відеозапису, вбачається, що ОСОБА_1 не погодився на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, який було запропоновано працівниками поліції у присутності свідків (чоловіка та жінки) на місці зупинки транспортного засобу 18 січня 2021 року, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Також, з відеозапису чітко видно і чути, що ОСОБА_1 відмовляється від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі у присутності свідків, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення і це ним було підтверджено при дачі пояснень в апеляційній інстанції.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги ч.2 ст.251, ст.ст.256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, поліцейськими дотримано.

Отже, під час перегляду відеозапису із нагрудного портативного відеореєстратора поліцейського, наявного у матеріалах даної справи, підтверджуються обставини, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Щодо доводів ОСОБА_1 та його захисника про те, що не було двох свідків при відмові від проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, є недостовірним, та спростовуються матеріалами відеозапису з нагрудної камери працівника поліції.

Так, на відеозаписі видно двох осіб - чоловічої та жіночої статті, які вказані в протоколі про адмінправопорушення, правопорушника та працівника поліції. Крім того, ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду зазначив, що свідки при відмові ним від проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці були.

Отже, письмові пояснення свідків в апеляційного суду не викликають сумніви в їх достовірності та були дослідженні в апеляційному порядку.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав визнати обґрунтованими доводи скарги ОСОБА_1 , не погоджується з ними та розцінює їх лише як спосіб захисту.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена поза всяким розумним сумнівом.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07 липня 2016 року № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З урахуванням вищенаведеного, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника.

Накладене суддею стягнення відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Івано-Франківського міського суду від 11 березня 2021 року щодо нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк