П О С Т А Н О В А
Іменем України
смт. Романів 23 червня 2021 року

Суддя Романівського районного суду Житомирської області Ковальчук М.В., розглянувши матеріали, які надійшли з 10 Територіального вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 172-20 частиною 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП):

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має реєстраційний номер облікової картки платника податків в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1 , громадянина України,старшого водія автотранспортних засобів (спеціалізованих) 10 Територіального вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, майстер сержанта, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення серія ЖМИ №2 від 22 червня 2021 року, 13 червня 2021 року близько 17 години 50 хвилин на території розміщення Держспецзвязку під час інструктажу перед заступанням на патрулювання у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння.

Дії ОСОБА_1 уповноваженою особою кваліфіковані за частиною 3 статті 172-20 КУпАП.

На розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 з`явився.

Проаналізувавши наявні у справі докази встановлено наступне.

У відповідності до положень статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

За змістом статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про військове адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997 року; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.

Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення Правил дорожнього руху (позбавлення права управління - Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 року; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 року).

ЄСПЛ дійшов висновку, що стаття 6 Конвенції не може застосовуватися з точки зору «кримінального обвинувачення» до такої міри покарання як негайне позбавлення посвідчення водія (Комюніке Секретаря Європейського Суду з прав людини стосовно рішення у справі «Ескубе проти Бельгії»).

Отже, ЄСПЛ вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб.

Виходить, що у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, - особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Диспозиція частини 3 статті 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Диспозиція частини 1 статті 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за наступні дії: 1) розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів; 2) поява військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; 3) виконання військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; 4) відмова військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Отже вчинення особою хоча би одного з вищевказаних діянь є грубим порушенням та тягне за собою передбачену законом адміністративну відповідальність за ст.172-20 КУпАП.
Як вбачається з протоколу серія ЖМИ №2 від 22 червня 2021 року, складеного відносно ОСОБА_1 , 13 червня 2021 року близько 17 години 50 хвилин на території розміщення Держспецзвязку під час інструктажу перед заступанням на патрулювання в останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння.

Наведене свідчить про те, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо кваліфікації дій правопорушника не відповідають диспозиції частини 3 статті 172-20 КУпАП.
Таким чином, слід констатувати, що у відповідності до протоколу ОСОБА_1 ставиться в провину поява військовослужбовця на території військової частини з ознаками алкогольного сп`яніння , а не в нетверезому стані, за що безпосередньо передбачена відповідальність за частиною 3 статті 172-20 КУпАП, що свідчить про те, що посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не були виконані вимоги частин 1,7 статті 266 КУпАП. Крім того, матеріали судової справи не містять кваліфікуючих ознак диспозиції частини 3 статті 172-20 КУпАП, як дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

При цьому, незважаючи на наявність в матеріалах судової справи медичного висновку про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, суд не вправі вийти за межі обставин (обвинувачення), викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, у відповідності до яких ОСОБА_1 інкримінувалася поява на території військової частини з ознаками алкогольного сп`яніння, що не охоплюється диспозицією частини 3 статті 172-20 КУпАП, та відповідно суд позбавлений права кваліфікувати дії останнього за вказаною нормою закону

Згідно зі статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Орган, який розглядає справу не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене справа про адміністративне правопорушення щодо останнього підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 33, 172-20 ч.3, 247, 278-280, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 172-20 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до суду Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.В. Ковальчук