Номер провадження: 33/813/433/21
Номер справи місцевого суду: 947/1412/21
Головуючий у першій інстанції Войтов Г.В.
Доповідач Мандрик В. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мандрика В.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Гасанової Л.Я.к.,

захисника Кузьміченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 18.02.2021 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої адміністратором магазину «Єва» проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2

про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,

встановив:

зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 гривень, за те, що 22.11.2020 року, близько 12 години, за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 162 в магазині «Єва» продовжувала прийом громадян, та здійснювала торгівлю товарами, тобто не виконала заборону торгівельної діяльності, передбачену Постановою КМУ №641 від 22.07.2020 року. У зв`язку з викладеним було складено протокол про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 44-3 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді районного суду, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість постанови, вказує на неповноту судового розгляду та відсутність доказів, які доводять її вину. Просить скасувати постанову та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП. Крім того, апелянт посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає ст. 256 КУпАП, оскільки він не містить посилання на конкретний пункт постанови КМУ України №641 від 22.07.2020року, яких в цій постанові налічується 49. Тому, протокол складений неправильно без зазначення конкретної норми нормативного акту, що була порушена ОСОБА_1 , та такий протокол не дає підстав для притягнення останньої для адміністративної відповідальності.

В якості доводів також вказує, що постанова судді районного суду винесена без урахування ст. 280 КУпАП та з порушеннями ст. 283 КУпАП.

Судом при винесенні постанови не досліджено чи є ОСОБА_1 суб`єктом відповідальності за постановою №641 від 22.07.2020 року. Апелянт зазначає, що вона не є суб`єктом відповідальності, оскільки вона не є суб`єктом господарювання, а лише найманий працівник.

Заслухавши пояснення захисника Кузьміченко С.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Кузьміченко С.В., апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, оскільки постанова суду є необґрунтованою, ухвалена за результатами неповного дослідження доказів, внаслідок чого поза увагою судді залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи.

Апеляційний суд, перевіривши докази, які наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що суддя районного суду дійшов помилкового висновку про наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 085787 від 22.11.2020 року, ОСОБА_1 , 22.11.2020 року, близько 12 години, за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 162 в магазині «Єва» продовжувала прийом громадян, та здійснювала торгівлю товарами, тобто не виконала заборону торгівельної діяльності, чим було порушено вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641«Про встановлення карантину, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19».

В судовому засіданні апеляційного суду захисник Кузьміченко С.В. вину ОСОБА_1 категорично не визнала та пояснила, що остання не є суб`єктом господарювання, протокол про адміністративне правопорушення складений із порушеннями та не містить посилання на конкретний пункт постанови КМУ України, яка зазначена в протоколі.

Також, захисник пояснила, що станом на 23.04.2021року, пункт, який передбачав відповідальність за порушення карантинних заходів, який, нібито, порушила ОСОБА_1 втратив силу та надала апеляційному суду копію Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Апеляційним судом встановлено, що дійсно, станом на 23.04.2021 року, Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» скасовано пункт 10, 15 та деякі інші пункти Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641«Про встановлення карантину, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19», тобто скасовано норму, яка встановлювала обмеження, та за порушення якої була передбачена відповідальність за ст. 44-3 КУпАП.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд встановив, що підстави, які, на думку ініціатора складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , існували, були скасовані Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236. Таким чином, прийнятим наступним нормативним актом Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 було скасовано підстави для притягнення особи до адміністративної відповідальності, що були передбачені попереднім.

Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що адміністратор магазину не є суб`єктом господарювання, у зв`язку з чим не може бути і суб`єктом адміністративної відповідальності, виходячи із Постанов Кабінету Міністрів України, прийнятих протягом 2020 року у зв`язку із запровадженням карантинних заходів, пов`язаних із запобіганням поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19.

За таких обставин, апеляційний суд приходить висновку, що притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладаючи на неї адміністративне стягнення, суддя районного суду не виконав вимоги ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280 КУпАП, не дослідив матеріали справи, не перевірив чи виконано поліцейськими вимоги КУпАП, не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає ОСОБА_1 адміністративній відповідальності, та дійшов до помилкового висновку про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП.

З урахуванням встановлених обставин, апеляційний суд погоджується з доводами захисника Кузьміченко С.В. про те, що справу про адміністративне правопорушення слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, «В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії…».

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Апеляційний суд констатує, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості про те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, не підтверджуються доказами.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність прийнятого суддею районного суду рішення про визнання ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження по справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин постанова судді районного суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 18.02.2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду В.О. Мандрик