ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/823/21 Справа № 201/2773/21 Суддя у 1-й інстанції - Гончаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 квітня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 454,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 квітня 2021 року ОСОБА_1 04 березня 2021 року о 02.40 год., керуючи автомобілем «Хюндай», д/н НОМЕР_1 , став учасником дорожньо-транспортної пригоди в районі буд. 9 по ж/м Сокіл-1 в м. Дніпрі, перебуваючи при цьому з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), після чого ухилився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до встановленого порядку шляхом відмови від його проходження на вимогу поліцейського у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що справу було розглянуто за його відсутності, про наявність постанови він дізнався 06 травня 2021 року.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що суд розглянув справу за його відсутності без належного повідомлення про дату та час розгляду справи. Вказує, що у зв`язку з відмовою працівника поліції надати сертифікаційні документи на прилад Драгер, він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та бажав пройти огляд у медичному закладі. Звертає увагу, що працівник поліції безпідставно відмовився доставляти його до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у зв`язку з чим справу розглянуто за відсутності вказаної особи.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 19 квітня 2021 року за відсутності учасників справи. З матеріалів слідує, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 07 травня 2021 року та в цей же день ним було подано до канцелярії суду першої інстанції апеляційну скаргу, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що оскаржувану постанову було винесено за відсутності ОСОБА_1 та копію оскаржуваної постанови останнім було отримано 07 травня 2021 року, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Доводи ОСОБА_1 стосовно порушення його права на особисту участь у розгляді справи та неповідомлення про дату та час розгляду справи є безпідставними з огляду на наступне.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 182536 ОСОБА_1 було повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська о 09 год. 00 хв. 07 квітня 2021 року.

Крім того, суд першої інстанції неодноразово здійснював заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи, а саме шляхом направлення повісток на ім`я ОСОБА_1 за його адресою місця проживання, направлення СМС-повісток та телефонограм.

Враховуючи викладене суд першої інстанції мав змогу розглядати справу за відсутності ОСОБА_1 , а тому доводи останнього в цій частині є безпідставними.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги судом першої інстанції виконані не були.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст. 7, 9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події провадження у справах про адміністративні правопорушення. Такий висновок апеляційного суду ґрунтується на наступному.

Згідно ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено два види об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Разом із цим суд не надав оцінку обставинам, які зумовили саме такі дії ОСОБА_1 , внаслідок чого дійшов до передчасного висновку про наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В силу вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

При цьому, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З огляду на вказані вимоги у разі встановлення ознак алкогольного сп`яніння працівники поліції повинні спочатку запропонувати особі пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціальних засобів та потім в разі відмови від проходження такого огляду на місці або незгоди з результатами такого огляду запропонувати пройти огляд у закладі охорони здоров`я.

Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей про те, що після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, працівниками поліції було запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

При цьому відповідно до пояснень ОСОБА_1 , які не спростовані матеріалами справи, останній наполягав на проходженні огляду на стан сп`яніння саме у медичному закладі.

Крім того, відеозаписом з бодікамер працівників поліції зафіксовано, що після зупинки транспортного засобу працівниками поліції не було повідомлено ОСОБА_1 , які саме ознаки алкогольного сп`яніння було в нього виявлено та не роз`яснено йому права, передбачені ст. 268 КУпАП, а лише заявлено вимогу про проходження огляду на стан сп"яніння за допомогою Драгера.

Також, за положеннями ч. 1 ст. 266 КУпАП на поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України покладено обов`язок по відстороненню від керування транспортним засобом осіб, які ними керують і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість руху.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання вимог коментованої норми закону при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, незважаючи на те, що у винуватість ОСОБА_1 судом ставиться керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

За вимогами ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння, проведений із порушенням чинного порядку, визнається недійсним.

Сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП України особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

За таких обставин постанову суду першої інстанції слід скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Враховуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот