Справа № 266/2782/21
Провадженя№ 3/266/976/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.07.2021 року м.Маріуполь
Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого - судді Курбанової Н.М.,
за участю секретаря Макогон С.Б.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника Дзюба М.В.,
потерпілої ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Маріуполя, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 1732 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
09.04.2021 року о 23 год. 00 хв. ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив насильство у сім`ї, а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру що виразилося в образах нецензурною лайкою відносно своєї матері ОСОБА_2 , вдарив останню ногою по обличчю, чим спричинив шкоду психічному та фізичному здоров`ю, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.
ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину у інкримінованому правопорушенні не визнав, пояснив, що ОСОБА_2 його мати, в них не вперше виникає конфліктна ситуація. Він мешкає з сім`єю і матір`ю у одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з дружиною, сином 10 років, донькою. 09.04.2021р. він приїхав додому біля 20.30год., прийшов син, закрив калитку. На початку дванадцятої години мати почала стукати у ворота, прийшла п`яна. Він вважав, що вона вдома, оскільки вона завжди спить увечері. Мати випиває часто, через що виникають конфлікти. Мати почала кричати, висловлюватися нецензурною лайкою, питала де кіт. Він пішов спати, мати прийшла і почала телефонувати подрузі ОСОБА_3 , розповідала цю ситуацію, почала кричати. Він встав, зачинив двері. Після чого мати відчинила двері і почала кричати, що він її б`є і викликала поліцію, пішла на двір курити. Приїхали поліцейські і мати почала розповідати, що він її вдарив ногою в обличчя, почала писати заяву. Він попросив поліцейських, щоб вони зафіксували, що мати у п`яному вигляді. Він не висловлювався нецензурною лайкою, оскільки дитина спала. Мати у стані алкогольного сп`яніння стає неадекватною. Рік тому в них вже був подібний конфлікт, мати викликала поліцію, склали протокол, було судове засідання, справу закрили, оскільки мати не мала претензій. На сьогоднішній час в нього з матір`ю не маж ніяких стосунків, оскільки відносно нього винесено припис, щоб він до будинку не наближався.
В ході слухання справи ОСОБА_1 вибачився перед матір`ю, пообіцяв, що подібного більше не повториться, пояснив, що вони помирилися, просив закрити справу за малозначністю.
Захисник Дзюба М.В. у судовому засіданні просила закрити справу у зв`язку з примиренням сторін, за малозначністю, обмежитися усним зауваженням.
Потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що вона мешкає у буд. АДРЕСА_1 з 1994р., мешкає з сином та його сім`єю, стосунки у них були нормальні. Вона ніколи не пила, працювала бухгалтером, зараз на пенсії. 09.04.2021р. вона прийшла після 23.00год. додому, а хвіртка була зачинена, за місяць до цього її син побив дружину і та пішла з донькою, а сина залишила. Вона знала, що онук спить, тому один раз подзвонила, син відчинив, вона вирішила побути у дворі, потім зайшла до себе. Переодяглася, пішла на кухню, зателефонувала подрузі біля 23.30год., тут забіг син на кухню, став висловлюватися нецензурною лайкою на її адресу і вдарив її ногою в голову, вона закричала, подруга по телефону все чула. Вона зателефонувала в поліцію, приїхали поліцейські. Вона в цей день випила 50гр. спиртного. ОСОБА_1 плює їй в обличчя, ображає, замикає в кімнаті. З 08.05.2021р. сім`я сина поїхала від неї, мешкають в будинку у дружини. Вона не знімала побої. Рік тому був розгляд протоколу в суді. Її не притягали до відповідальності за насильство в сім`ї, а протокол відносно неї теж складали. У дворі було холодно, тому вона телефонувала з кухні, говорила тихо. ОСОБА_1 вдарив її ногою по обличчю, залишився відбиток від пальця, однак поліцейські конкретно це не зафіксували. Вона нічого проти ОСОБА_1 не має, нехай мешкає в будинку, але нехай її не чіпає, не б`є.
В ході слухання справи ОСОБА_2 пояснила, що вони з сином помирилися, вона його вибачила, просила сина не карати, обмежитися усним зауваженням.
Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що ОСОБА_2 її подруга 18 років, а ОСОБА_1 вона добре не знає. Свідком подій, які відбулися між ОСОБА_2 та її сином 09.04.2021р. вона не була. В останній час у ОСОБА_2 та її сина стали погані стосунки, ОСОБА_2 скаржилася на погані стосунки з невісткою, а син її не захищав. 09.04.2021р. ОСОБА_2 була у неї вдома, вони повечеряли і вона попросила, щоб ОСОБА_2 обов`язково зателефонувала, коли прийде додому. ОСОБА_2 зателефонувала їй, сказала що вона вже вдома і тут вона почула крик ОСОБА_2 , яка сказала їй, що син її вдарив ногою по обличчю, після чого ОСОБА_2 сказала, що викликає поліцію. Голоса сина вона не чула. ОСОБА_2 їй розповіла, що вона сиділа на стільці в кухні та почала їй телефонувати, а в цей момент син вдарив її ногою по обличчю. Вона ніколи не чула, щоб ОСОБА_2 висловлювалася нецензурною лайкою. По телефону голос ОСОБА_1 вона не чула.
Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона працює поліцейською УПП м.Маріуполя. 09.04.2021р. вони приїхали на виклик ОСОБА_2 , яка пояснила, що її син ОСОБА_1 вдарив її ногою. ОСОБА_1 поводив себе культурно, не висловлювався нецензурною лайкою. ОСОБА_2 теж поводила себе нормально, однак була на емоціях, бажала щоб ОСОБА_1 притягнули до відповідальності. ОСОБА_2 сказала, що син її ображав, ударив ногою в обличчя, однак видимих тілесних ушкоджень не було. Це було пізно ніччю, тому свідків не було. ОСОБА_2 була у стані алкогольного сп`яніння, не у сильному, вона не хиталася, був невеликий перегар, сказала що з подругою випила. Чи визнав ОСОБА_1 вину, і що поясняв вона не пам`ятає, все фіксувалося на боді-камеру. Згідно з формою оцінки ризиків вірогідність була низька, тому припис вони не склала. Вона вважала, що конфлікт вичерпано. оскільки ОСОБА_6 розійшлися у різні сторони.
Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що 09.04.2021р. її за адресою: АДРЕСА_1 , не було та свідком подій 09.04.2021р. вона не була. У ОСОБА_2 завжди конфлікти з ОСОБА_1 , так як ОСОБА_2 вживає спиртні напої, після чого ініціює конфлікт. Причини можуть бути різні, побутові, ложку не так поклала, не налила води тварині, через що ОСОБА_2 викликала поліцію. ОСОБА_2 веде закритий образ життя, оскільки вона конфліктна. Про обставини 09.04.2021р. їй нічого не відомо.
Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що його донька - дружина ОСОБА_1 , якого може охарактеризувати, як хорошу та працьовиту людину, хоча офіційно не працевлаштований, і ніколи нікого не бив. ОСОБА_2 конфліктна людина, випиває, і в неї були конфлікти з його донькою. 09.04.2021р. він не був свідком подій, і що там відбувалося, він не знає.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши особу яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, потерпілу, допитавши свідків, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного
чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Як вбачається з п. 14, п. 17 ч. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229-VIII від 07.12.2017р., психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
У рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, які з урахуванням положень ст. ст. 8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Суд, враховуючи практику ЄСПЛ, надані докази, приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, а його вина в здійсненні даного адміністративного правопорушення доведена «поза розумним сумнівом»: рапортом від 09.04.2021р., згідно з яким виклик на «102» домашнє насильство надійшов від ОСОБА_2 о 23.25год.; поясненнями ОСОБА_2 ; поясненнями допитаних у судовому засіданні свідків; формою оцінкою ризиків вчинення домашнього насильства.
Із переглянутого судом відеозапису події, яка відбувалася 09.04.2021 року, встановлено, що поліцейські приїхали за викликом, встановили особи ОСОБА_6 , відібрали від них пояснення та склали форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.
Суд виключає нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, т.я. допустимих доказів цього суду не надано.
Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Враховуючи обставини справи, а саме те, що правопорушення не потягло настання будь-яких негативних наслідків, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 примирилися, ОСОБА_1 вибачився перед матір`ю. а потерпіла - мати простила його та не бажає його карати, просить обмежитися мінімальним покаранням, т.я. не бажає сину поганого, має намір спілкуватися з ним та онуками, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з оголошенням усного зауваження, то, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 22, 33, 40-1, 173-2 ч. 1, 283, 284 КУпАП, суд
Визнати винним ОСОБА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з її малозначністю на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі - закрити.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена шляхом подання скарги до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Курбанова Н. М.