Справа №521/4639/21
Номер провадження 3/521/3685/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Морозова І.В., за участю секретаря - Димитрової Н.І., особи яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Середи В.Ю., прокурора Богатиря В.К., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. м. Балта Одеської області, освіта вища, працює на посаді начальника відділу матеріально-технічного постачання та збуту ДП «Інвестжиитло», не одружена, має на утриманні дочку ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судима, до адміністративної відповідальності не притягувалася, паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий Котовським МРВ УМВС України в Одеській області 30.04.1996 року, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень передбачених, ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшли протоколи про адміністративне правопорушення за № № 324, 325, 326, 327 від 30.03.2021 року відносно ОСОБА_1 .

В протоколі про адміністративне правопорушення № 324 від 30 березня 2021 року зазначено, що відповідно до наказу Міністра оборони України № 11- ДП від 21.04.2020 на начальника відділу матеріально-технічного постачання ДП «Інвестжитло» ОСОБА_1 покладено тимчасове виконання обов`язків директора ДП «Інвестжитло». 08 травня 2020 року ОСОБА_1 , будучи т.в.о. директора ДП «Інвестжитло», знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Миколи Боровського 35, видала та підписала наказ № 54/1-к від 08.05.2020 про встановлення доплати 50% від окладу за високі досягнення у роботі та 50% від окладу за складність та напруженість у роботі начальнику відділу матеріально-технічного постачання ОСОБА_1 (тобто собі особисто), чим погодила виплату доплат собі особисто. При цьому, ОСОБА_1 достовірно знаючи про наявність в її діях реального конфлікту інтересів, а саме: суперечність між її приватним інтересом та службовими повноваженнями, що впливає на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень, не повідомила безпосереднього керівника - Міністерство оборони України, про наявність у неї реального конфлікту інтересів, чим порушила ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст.172-7 КУПАП, а саме неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку, про наївність у неї реального конфлікту інтересів.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення № 325 від 30 березня 2021 року зазначено, що відповідно до наказу Міністра оборони України № 11- ДП від 21.04.2020 на начальника відділу матеріально-технічного постачання ДП «Інвестжитло» ОСОБА_1 покладено тимчасове виконання обов`язків директора ДП «Інвестжитло». 08 травня 2020 року ОСОБА_1 , будучи т.в.о. директора ДП «Інвестжитло», знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Миколи Боровського 35, видала та підписала наказ № 54/1-к від 08.05.2020 про встановлення доплати 50% від окладу за високі досягнення у роботі та 50% від окладу за складність та напруженість у роботі начальнику відділу матеріально-технічного постачання ОСОБА_1 (тобто собі особисто), чим погодила виплату доплат собі особисто. При цьому, ОСОБА_1 достовірно знаючи про наявність в її діях реального конфлікту інтересів, а саме: суперечність між її приватним інтересом та службовими повноваженнями, що впливає на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень, вчинила дії та прийняла рішення в умовах конфлікту інтересів, чим порушила ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст.172-7 КУПАП, а саме вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення № 326 від 30 березня 2021 року зазначено, що відповідно до наказу Міністра оборони України № 11- ДП від 21.04.2020 на начальника відділу матеріально-технічного постачання ДП «Інвестжитло» ОСОБА_1 покладено тимчасове виконання обов`язків директора ДП «Інвестжитло». 08 травня 2020 року ОСОБА_1 , будучи т.в.о. директора ДП «Інвестжитло», знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , видала та підписала наказ № 134-к від 29.09.2020 про преміювання працівників державного підприємства, в тому числі начальнику відділу матеріально-технічного постачання ОСОБА_1 (тобто собі особисто), чим виплатила премію, що складає 3800 грн., собі особисто. При цьому, ОСОБА_1 достовірно знаючи про наявність в її діях реального конфлікту інтересів, а саме: суперечність між її приватним інтересом та службовими повноваженнями, що впливає на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень, не повідомила безпосереднього керівника - Міністерство оборони України, про наявність у неї реального конфлікту інтересів, чим порушила ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст.172-7 КУПАП, а саме неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку, про наївність у неї реального конфлікту інтересів.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення № 327 від 30 березня 2021 року зазначено, що відповідно до наказу Міністра оборони України № 11- ДП від 21.04.2020 на начальника відділу матеріально-технічного постачання ДП «Інвестжитло» ОСОБА_1 покладено тимчасове виконання обов`язків директора ДП «Інвестжитло». 08 травня 2020 року ОСОБА_1 , будучи т.в.о. директора ДП «Інвестжитло», знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , видала та підписала наказ № 134-к від 29.09.2020 про преміювання працівників державного підприємства, в тому числі начальнику відділу матеріально-технічного постачання ОСОБА_1 (тобто собі особисто), чим виплатила премію, що складає 3800 грн., собі особисто. При цьому, ОСОБА_1 достовірно знаючи про наявність в її діях реального конфлікту інтересів, а саме: суперечність між її приватним інтересом та службовими повноваженнями, що впливає на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень, вчинила дії та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушила ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст.172-7 КУПАП, а саме вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

07 червня 2021 року в судовому засіданні, з урахуванням думки сторін провадження, а саме: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її представника адвоката Середи В.Ю. та прокурора Богатиря В.К. було вирішено питання та прийнято рішення, про об`єднання в одне провадження адміністративні справи № 521/4639/21 провадження 3/521/3685/21, № 521/4640/21 провадження 3/521/3686/21, № 521/4642/21 провадження 3/521/3688/21 та № 521/4643/21 провадження 3/521/3689/21 у відношенні ОСОБА_1 , за ознаками вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, та присвоєно їм єдиний №521/4639/21 провадження 3/521/3685/21.

Під час розгляду адміністративних матеріалів ОСОБА_1 свою провину в скоєнні адміністративних правопорушеннях не визнала та пояснила, що жодних правопорушень не вчиняла. Заявила, що належним чином листом за № 72 від 07.05.2020 року, повідомляла Національне агентство з питань запобігання корупції та Головне управління майна та ресурсів Міністерства оборони України про призначення на посаду та можливого існування потенційного та реального конфлікту інтересів. Крім того, всі виплати узгоджувала з Головним управлінням майна та ресурсів та здійснювала з його дозволу.

Адвокат Середа В.Ю. надала суду письмові пояснення та просила закрити провадження по справі у зв`язку із відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень. Крім того, надала документи на підтвердження пояснень ОСОБА_1 .

Прокурор військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України Богатир В.К. вважав, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та просив накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Прокурор не заперечував факт повідомлення ОСОБА_1 . Національного агентства з питань запобігання корупції та Головного управління майна та ресурсів Міністерства оборони України листом від 07.05.2020, однак зазначив, що це було єдине її повідомлення за час тимчасово виконуючи обов`язки директора. Також прокурор зазначив, що ОСОБА_1 зверталася до Головного управління щодо можливості здійснення собі грошових доплат, але при цьому не повідомляла про наявність конфлікту інтересів.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її представника, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так, ч. 1 ст. 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Разом із цим, відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 279-4 цього Кодексу.

Як було встановлено в ході розгляду адміністративного матеріалу, дійсно з 21.04.2020 року ОСОБА_1 тимчасово виконувала обв`язки директора ДП «Інвестжитло», в зв`язку із чим вона відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією.

Разом із цим, положеннями ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані: 1)вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2)повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3)не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4)вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

У відповідності до п. 11 ч. 1 ст. 61 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі тими, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Аналогічне визначення реального конфлікту міститься і в примітці до ст. 172-7 КУпАП.

За змістом зазначеної статті Закону України «Про запобігання корупції» та ст. 172-7 КУпАП, суб`єктивна сторона корупційного діяння характеризується тим, що воно вчинюється лише з корисливих спонукань. Особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні матеріальні блага.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» зазначено, що аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто, для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що приватний інтерес наявний, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. ч. 1, 2 ст172-7 КУпАП законом визнається не повідомлення у встановлених законом випадках та порядку про наявність у особи реального конфлікту інтересів та вчинення дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Вирішальним для встановлення цього складу адміністративного правопорушення є встановлення та доведення наявності реального конфлікту інтересів та його змісту (очевидна можливість надання переваг, призначення премій, розмір яких відрізняється від розміру премій інших військовослужбовців такого ж звання, посади, тарифного розряду та за такий самий обсяг роботи, тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , будучи т.в.о. директора ДП «Інвестжитло», знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , видала та підписала наказ № 54/1-к від 08.05.2020 про встановлення доплати 50% від окладу за високі досягнення у роботі та 50% від окладу за складність та напруженість у роботі начальнику відділу матеріально-технічного постачання ОСОБА_1 (тобто собі особисто) та видала та підписала наказ № 134-к від 29.09.2020 про преміювання працівників державного підприємства, в тому числі начальнику відділу матеріально-технічного постачання ОСОБА_1 (тобто собі особисто), чим виплатила премію, що складає 3800 грн., собі особисто.

При цьому в ході судового розгляду було встановлено, що ДП «Інвестжитло» утворене за рішенням Органу управління майном Міністерства оборони України ( наказ Міністра оборони України від 1 грудня 2004 р. № 580) на основі державної власності, діє я державне унітарне комерційне підприємство на входить до сфери управління Міністерства оборони України.

Відповідно до п. 4.1 Статуту ДП «Інвестжитло» (далі Статут) підприємство є юридичною особою. Права та обов`язки юридичної особи Підприємство набуває з дня його державної реєстрації. Підприємство не має у своєму складі інших юридичних осіб.

Підприємство здійснює свою діяльність за участю трудового колективу згідно чинним законодавством України, цим Статутом на наказом Міністра оборони України, відповідно до якого воно створене( п. 4.2 Статуту).

Згідно п.п. 7.4 Статуту директор Підприємства, серед іншого, розпоряджається коштами та майном підприємства на власний розсуд та видає накази, розпорядження обов`язкові для виконання усіма працівниками підприємства.

Відповідно до п. 8.7 Статуту директор підприємства обирає форму та систему оплати праці працівників, установлює працівникам конкретні розміри тарифних ставок, відрядних розцінок, посадових окладів, премій, винагород, надбавок і доплат на умовах, передбачених чинним законодавством.

Згідно п. п. 3.2.2 п. 3.2. розділу 3 Галузевої угоди між Міністерством оборони України Профспілкою працівників Збройних сил України на 2019-2023 роки (далі Угода), командири (керівники) установлюють посадові оклади, доплати, надбавки працівникам, надають матеріальну допомогу, допомогу на оздоровлення ( у тому числі працівникам, які працюють на умовах сумісництва) та поховання визначаються у колективному договорі. Розмір надбавок, доплат і премій конкретному працівникові встановлюється в наказі керівника за погодженням з профспілковим органом.

У додатку 3 до вказаної угоди установлений перелік і розмір доплат та надбавок до тарифних ставок, окладів і посадових окладів працівників підприємств, установ і організацій.

07.05.2020 р. за вих. № 71 ОСОБА_1 направлено Подання до тимчасово виконуючого обов`язки начальника Головного управління майна та ресурсів полковника Нетребко Р. з проханням погодити встановлення начальнику технічного постачання ДП «Інвестжитло» доплату у розмірі 50% від окладу за високі досягнення у роботі та 50% від окладу за складність та напруженість у роботі з 05.05.2020 р.

Листом від 18.05.2020 р. за вих № 503/6/3149 тимчасово виконуючим обов`язки начальника Головного управлінням майна та ресурсів полковником ОСОБА_2 повідомлено про те, Головне управління не заперечує щодо встановлення доплат начальнику відділу матеріально-технічного постачання ДП «Інвестжитло» у зазначених розмірах. Разом з тим, проінформовано, що питання встановлення доплат працівникам підприємства належить до повноважень керівника підприємства у розмірах, передбачених колективним договором.

17.08.2020 р. за вих № l23 ОСОБА_1 звернулась із Поданням до тимчасово виконуючого обов`язки начальника Головного управління майна та ресурсів полковника Нетребко Р., в якому просила погодити встановлення начальнику відділу матеріально- технічного постачання ДП «Інвестжитло» премії у вересні 2020 року, за рахунок фонду оплати праці працівників підприємства, у розмірі 3800 грн.

Листом від 11.09.2020 р. за вих. № 503/7/7127 тимчасово виконуючим обов`язки начальника Головного управління майна та ресурсів полковником ОСОБА_3 повідомлено що Головне управління не заперечує щодо встановлення премії начальнику відділу матеріально-технічного постачання ДП «1нвестжитло» за рахунок фонду оплати праці. Разом з тим, проінформовано, що питання встановлення премій працівникам підприємства належить до повноважень керівника підприємства.

Також, суд звертає увагу, що листом від 07.05.2020 р. за вих. №72 ОСОБА_1 повідомлено Національне агентство з питань запобігання корупції та Головне управління майна та ресурсів Міноборони про заміщення нею посади начальника відділу матеріально-технічного постачання та тимчасово виконуючого обов`язків директора ДП «Інвестжитло» з метою уникнення порушень вимог ЗУ Про запобігання корупції».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , після покладення на неї тимчасове виконання обов`язків директора ДП «Інвестжитло», виконала усі дії щодо усунення можливого потенційного чи реального конфлікту інтересів, а видаючи накази № 54/1-к від 08.05.2020 та № 134-к від 29.09.2020 керувалася чинним законодавством України, Статутом та Галузевою угодою. Таким чином у її діях відсутня суперечність між її особистими інтересами та її службовими повноваженнями, наявність яких могла б вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішення, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Крім того, відповідно до переліку доплат і надбавок до тарифних ставок окладів працівників, який визначений у Додатку 3 до Галузевої угоди, ОСОБА_1 видаючи вищевказані накази, встановила відповідні виплати у межах встановлених у додатку.

Також, спираючись на чинне законодавство та судову практику, слід зазначити про те, що отримання грошової винагороди у формі зарплати або грошового забезпечення та їх складових премії, надбавки, за своєю суттю не може виступати мотивом правопорушень, пов`язаних з корупцією, оскільки право «на зарплату, не нижчу від визначеної законом», законодавчо закріплене у ст. 43 Конституції України, а згідно положень ч. 1 і ч. 2 ст. 1-2 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата це винагорода, обчислена у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, і її розмір залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Структура зарплати складається з основної зарплати (це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців), додаткової зарплати (це винагорода за працю понад встановлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці), інших заохочувальних та компенсаційних виплат (це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми).

Суд приймає до уваги й ті обставини, що, вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, необхідно враховувати наявності фактів, встановлення яких має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові суду, а саме:

- наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

- наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

- наявність повноважень на прийняття рішення;

- наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Питання оплати праці належить до трудових правовідносин, а отже не відноситься до сфери приватного інтересу працівника в розумінні ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».

Відсутність приватного інтересу, в свою чергу, виключає наявність реального конфлікту інтересів у особи, а відтак і склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що провадження у вказаних справах підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 247, 251, 280, 283, 284, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративним справам відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.В. Морозова