Провадження № 3/537/637/2021
Справа № 537/940/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2021 року суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області Зоріна Діана Олександрівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , працюючого водієм «Автосвіт» місто Знам`янка, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно змісту протоколу серії ДПР18 №018144 від 27 лютого 2021 року, складеного поліцейським взводу 2 роти №3 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП рядового поліції Баранової Д.В., 27 лютого 2021 року о 03 год. 25 хв. в місті Кременчуці по вулиці Артема, будинок 1, водій ОСОБА_1 , керуючи вантажним транспортним засобом з державним номерним знаком НОМЕР_2 , перебував в стані з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: відсутність реакції зіниць очей на світло, блідий покрив обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці. Водій відмовився від огляду у КП ПОУ ТЗ ПОР у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, та зазначеними діями порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його захисник адвокат Петков В.П., в судовому засіданні вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не визнали, посилаючись при цьому по-перше: на неправомірність дій працівників поліції що мали провокаційний характер; по-друге: на порушення процедури складання самого протоколу в частині місця проведення огляду не за місцем зупинки що суперечить пункту 1 частини 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та по-третє: порушення визначеної Законом процедури відібрання пояснень у свідків.

Відповідно до частини 1 статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Близькі за змістом положення містяться у частині 2 статті 4 КК України, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Зазначені положення також кореспондуються з положеннями частини 2 статті 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 286-1 КК України (в редакції, чинній станом на 27 лютого 2021 року), керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування караються штрафом від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції, чинній станом на 27 лютого 2021 року) встановлено адміністративну відповідальність за керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/80731-10#n1082).

Так, Законом України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон №2617-VIII), який набрав чинності 01 липня 2020 року, крім іншого, було криміналізовано керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (стаття 286-1 КК України).

Оскільки Закон №2617-VIII відповідно до пункту 1 «Прикінцевих та перехідних положень» набрав законної сили 01 липня 2020 року, то з 01 липня 2020 року керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння відносилося до кримінальних проступків. (стаття 286-1 КК України).

Щодо Закону №720-IX від 17 червня 2020 року, який мав набути чинності одночасно із Законом №2617-VIII та, зокрема, скасувати ті пункти, які передбачали введення в дію статті 286-1 КК України та зміну редакції статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, то слід зазначити наступне.

17 червня 2020 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №720-ІХ, який 02 липня 2020 року було підписано Президентом України, а 03 липня 2020 року опубліковано в офіційній парламентській газеті "Голос України", тобто він набрав чинності.

Вказаним законом №720-ІХ від 17 чеврня 2020 року внесено зміни до Закону України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" (Відомості Верховної Ради України».

Однак, Закон України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року (про доповнення стастті 286-1 КК України та зміни статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення) набрав законної сили 01 липня 2020 року. Вказані зміни не вдалось привести в дію (вчинити Верховній Раді), у зв`язку з тим, що Закон №720-ІХ від 17 червня 2020 року набрав чинності на третій день, після набрання чинності вищевказаного Закону №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, а саме 03 липня 2020 року, при цьому такі зміни суперечать чинному на той час Закону України №619-ІХ від 19 травня 2020 року, відповідно до якого зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

З урахуванням положень частини 5 статті 94, 57 Конституції України, Закон не може набрати чинності раніше дня його опублікування, положення частини 6 статті 3 КК України, частини 3 статті 1 КПК України, частини 4 статті 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також позицію Конституційного Суду України, викладену в низці його рішень, положення закону, яким до іншого закону вносяться зміни, після набрання ними чинності стають невід`ємною частиною закону, до якого вносяться зміни, і вичерпують свою дію.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху" від 16 лютого 2021 року №1231-IX, який набрав чинності 17 березня 2021 року, зокрема, частини 1, 2, 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладені в такій редакції:

"Стаття 130. Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, -тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника».

Також, змінена редакція статті 286-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, Законом України №1231-IX від 16 лютого 2021 року з 17 березня 2021 року за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто за вказані протиправні дії пом`якшено відповідальність з кримінальної (статті 286-1 КК України, яка діяла з 01 липня 2020 року до 16 березня 2021 року) на адміністративну відповідальність (частина 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції станом з 17 березня 2021 року).

Виходячи із положень статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до осіб, які до 16 березня 2021 року вчинили керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само якщо особи, які керують транспортним засобом, відмовилися від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або інші дії, відповідальність виключена зі статті 286-1 КК України та введена в статтю 130 КУпАП. Відтак, має бути застосовано закон, що пом`якшив відповідальність за вчинення вказаних дій, тобто стаття 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону України №1231-IX від 16 лютого 2021 року.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суддя, вислухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Петкова В.П., дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно змісту рапорту поліцейського взводу 1 роти 3 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП сержанта поліції Тарсукова С. від 27 лютого 2021 року, 27 лютого 2021 року під час спілкування з водієм зупиненого транспортного засобу Volvo FH 440 , державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , у зв`язку із порушенням ним пункту 2.5 Правил дорожнього руху, у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме сповільненість, неприродна блідість, зіниці очей не реагують на світло, та запропоновано йому пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у відповідному медичному закладі, на що він відмовився в присутності двох свідків.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України встановлює, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається із переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського від 27 лютого 2021 року, водія ОСОБА_1 було зупинено о 3 год. 22 хв. з підстав порушення останнім п.п. 33 ПДР України, внаслідок чого о 03 год. 31 хв. було складено постанову про притягнення водія до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Як вбачається із зазначеного вище відеозапису, фактично під час розгляду працівником поліції на прізвище ОСОБА_2 адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП, інший працівник поліції о 3 год. 26 хв. повідомляє водія про виявлені в нього ознаки наркотичного сп`яніння, при цьому не конкретизуючи які самі і пропонує пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному медичному закладі, на що ОСОБА_1 відразу погоджується.

В подальшому, о 03 год. 32 хв., тобто вже після притягнення водія до адміністративної відповідальності, інший працівник поліції, повторно пропонує ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння або відмовитися від проходження останнього, при цьому чоловічий голос що лунає при перегляді відеозапису також звертається до водія із недоречним, як на думку судді питанням, наступного змісту «чи знає той що буде якщо покаже», на що водій ще раз погоджується пройти огляд у встановленому Законом порядку.

За змістом відеозапису вбачається, що під час транспортування працівниками поліції ОСОБА_1 до відповідного медичному закладу, в салоні автомобіля відбувається якась розмова між зазначеним вище особами, зміст якої неможливо розібрати і о 03 год. 41 хв. водій зазначає про те, що бажає відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння.

Зупинивши транспортний засіб за адресою: Полтавська область м. Кременчук вул. Залізнича,63, працівники поліції запросили двох свідків, в присутності яких ОСОБА_1 якій на той час знаходився у автомобілі поліції, вийшов і на пропозицію працівника поліції, відмовився від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, при цьому на запитання свідка мотивував свою відмову із незаконним притягненням його до адміністративної відповідальності за статтею 122 КУпАП, що відбулося раніше.

З огляду на наведенні вище докази та хронологію подій що передували відмові водія від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, суддя ставить під сумнів добровільність озвученої ОСОБА_1 позиції, оскільки неодноразово висловленні працівником поліції пропозиції про те щоб водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, які мали наполегливий та фактично провокаційний характер, на думку судді, свідчить про неправомірні дії останніх, так як Законом визначено право поліцейського запропонувати водію проходження огляду на стан сп`яніння, а не висловлювати альтернативні пропозиції які включають відмову від проходження огляду, при цьому не роз`яснюючи наслідки вчинення зазначених вище дій у вигляді притягнення до відповідальності за статтею 130 КУпАП.

Разом з цим, суддя вважає за необхідне звернути увагу на факт, що як вбачається із відеозапису, під час відібрання у свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 письмових поясненнях та встановлення відомостей про їх особу, що доречи, відбувалося вже після зафіксованої відмови водія, працівником поліції до бланку «пояснення» були внесенні лише відомості про особу свідків і в подальшому запропоновано поставити свій підпис із зазначенням речення наступного змісту «З моїх слів записано вірно». При цьому як вбачається із переглянутого в судовому засіданні відеозапису, о 04.08 відеокамерою частково було зафіксовано сам аркуш відповідного бланку, якій було заповнено лише частково, а саме зазначено відомості про анкетні данні свідків та останніми зроблено записи про те що з їх слів записано вірно, тоді як середина пояснень була незаповненою.

Оцінюючи письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як доказ на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя не приймає їх до уваги з підстав порушення працівниками поліції відповідної процедури належного оформлення показів свідків, що виключає самостійне складання змісту останніх та внесення до зазначеного вище документу відомостей за відсутністю самих свідків, яких як вбачається із відеозапису майже відразу відпустили, на прохання останніх.

Окрім того, в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складане працівником поліції Барановою Д.В. 27 лютого 2021 року о 3 год. 25 хв., що додатково підтверджує зазначений ОСОБА_1 факт що він погодився на проходження відповідного огляду і яке залишилося не виконаним.

Відповідно до пункту 1 частини 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, водія було зупинено по вулиці Артема,1 в місці Кременчуці, тоді як відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння була зафіксована працівниками поліції в присутності свідків через деякий проміжок часу зовсім за іншою адресою, а саме по вулиці Залізничний 63 в місці Кременчуці.

Зазначені дії працівників поліції суперечать наведеному вище нормативному акту якій визначає процедуру та порядок проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки останній передбачає проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським виключно на місці зупинки транспортного засобу, тоді як в даному випадку цей огляд було проведено зовсім за іншою адресою яка знаходиться на тривалій відстані від попереднього місця зупинки транспортного засобу та через значний проміжок часу що складає близько години.

Пунктом 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, оскільки притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе не інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, приймаючи до уваги наведені вище обставини що передували складанню протоколу про адміністративне правопорушення що є предметом даного судового розгляду, суддя вважає що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП наданими працівниками поліції доказами доведена не була і тому приходить до висновку про закриття останньої за відсутності в діях водія ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Керуючись статтею 247, статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Діана Олександрівна Зоріна