Справа №751/4412/21
Провадження №3/751/1527/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд м. Чернігова

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.,

при секретарі Овдій О.М.,

за участі сторін:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Бредюка О.М.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від УПП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з даних протоколу - не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

І. Опис обставин, що були встановлені в ході розгляду справи:

1.1. 18.06.2021 року до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №017363 з якого вбачається, що 17.06.2021 року о 07 год 00 хв в м. Чернігові по вул. Богуна, буд. 44 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MAZDA 3» /д.н.з. НОМЕР_1 / з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення ходи.

1.2. Від продуття приладу «Драгер» та від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікарні відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ІІ. Пояснення осіб, що беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:

2.1. В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив перебування в стані алкогольного сп`яніння, однак категорично заперечив виконання функцій водія. За версією останнього, він маючи уникнути вдома сварку з дружиною з приводу вживання спиртного, вирішив залишитись в салоні та заснув на пасажирському сидінні автомобіля.

Вранці 18.06.2021 року він прокинувся і побачив як його знайомий, який з ним попередньо вживав алкогольні напої, здійснював керування його автомобілем. Усвідомивши небезпеку, наказав знайомому негайно зупинитись. Після чого водій транспортного засобу залишив салон автомобіля, а ОСОБА_1 так і залишився сидіти на пасажирському сидінні. Вказані обставини працівники поліції помилково оцінили як намагання уникнути адміністративної відповідальності.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази:

3.1. В обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 працівниками поліції в розпорядження суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №017363 та відеозапис до нього, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 17.06.2021 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.06.2021 року, пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , рапорт поліцейського роти 2 БУПП УПП в Чернігівській області Єсипчука В.В., акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 17.06.2021 р., постанова серії ЕАН №4362082.

IV. Оцінка суду:

4.1. Приписами п.2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

4.2. Відповідно до положень ч.1 ст.130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є, зокрема, і відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

4.3. З огляду на позицію ОСОБА_1 , який в судовому засіданні в присутності захисника підтвердив як факт перебування в стані алкогольного сп`яніння, так і факт відмови від проходження огляду на визначення огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд зосереджується на з`ясуванні та перевірці доводів останнього з приводу заперечення факту керування ним транспортним засобом, тобто виконання ним функцій водія.

4.4. Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

4.5. Судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною своїх прав та інтересів.

Приписами ч.2 ст.251, ст.255 КУпАП визначено, що співробітники поліції зобов`язані збирати докази для підтвердження обставин, вказаних ними в протоколі про адміністративне правопорушення.

На переглянутих в судовому засіданні відео-записів, які долучені до протоколу, зафіксовано рух автомобіля «MAZDA 3» /д.н.з. НОМЕР_1 /, і через деякий час вже спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 , який попередньо вийшов з пасажирської сторони транспортного засобу та на вимогу правоохоронців надати документи одразу заперечив виконання функцій водія, послідовно наголошуючи на цьому.

Суд звертає увагу, що навіть на момент складання адміністративного протоколу в працівників поліції були відсутні будь-які докази, які б об`єктивно фіксували керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом, що підтверджується їх спілкуванням між собою.

4.6. За наведених вище обставин, працівникові поліції для здійснення належного документування обставин скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивною стороною якого є саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, необхідно було б спочатку встановити та підтвердити належними доказами факт керування ним транспортним засобом, а по-тім, і його факт відмови від проходження огляду.

Необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею є наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

4.7. Згідно п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

4.8. З огляду на встановлені фактичні обставини справи, сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали в суду сумніви.

Рапорт поліцейського роти 2 БУПП УПП в Чернігівській області Єсипчук В.В. за конкретних обставин також не може слугувати однозначним доказом факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Можливість надання будь-яких інших доказів для підтвердження факту виконання функцій водія останнім об`єктивно втрачена.

14. Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

15. За вище викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази поза розумним сумнівом не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки належних та допустимих доказів, які могли б у сукупності підтверджувати факт порушення ним вимог п.2.5 ПДР в розпорядження суду надано не було.

16. Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247,283,284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 по притягненню його до адміністративної відповідальності, що передбачена ч.1 статті 130 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Г.Павлов