1Справа № 335/5039/21 3/335/1215/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши адміністративний матеріал відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП на запит суду не надано, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 147859, 24.04.2021 року, об 11 годині 55 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом „Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Перемоги, 1, у м. Запоріжжі, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом „Hyundai i 10, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п.п. 13.1, 2.3.б Правил дорожнього руху України. В результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, завдано матеріальні збитки, травмованих немає.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП, не визнав, наполягав на тому, що ним було дотримано вимоги ПДР України, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Об`єктива сторона правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, полягає в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 13.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Пунктом 2.3.б Правил дорожнього руху України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, надано наступні докази: протокол серії ДПР18 № 147859 від 24.04.2021 року, схему місця ДТП, письмові пояснення ОСОБА_2 , фотокартки з місця ДТП.

З пояснень ОСОБА_1 , наданих у судовому засіданні, встановлено, що 24.04.2021 року у зазначений у протоколі час та місці він керував транспортним засобом „Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався обережно прямо по вул. Перемоги у м. Запоріжжі. Після того як перестроївся з лівого ряду у середній, він зупинився на червоне світло світлофора, де до нього під`їхав впритул автомобіль „Hyundai i 10, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Після того, як загорілося зелене світло, він поїхав далі. Потім зупинився, після зупинки автомобіля „Hyundai i 10, вийшов зі свого автомобіля, підійшов до іншого водія та оглянув його автомобіль, на якому не було слідів пошкоджень і подряпин, однак мали місце застарілі подряпини. Наполягав на тому, що коли автомобіль „Hyundai i 10 до нього наблизився, він стояв на світлофорі, на якому було увімкнено червоне світло.

З досліджених судом письмових пояснень водія ОСОБА_2 вбачається, що 24.04.2021 року у зазначений у протоколі час та місці він керував автомобілем „Hyundai i 10, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. Перемоги у напрямку вул. Тюленіна у м. Запоріжжі. При проїзді регульованого пішохідного переходу біля будинку № 1 по вул. Перемоги у м. Запоріжжі, здійснюючи поворот праворуч, він почув удар в ліву задню частину його автомобіля від автомобіля „Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого одразу зупинився. Водій іншого транспортного засобу теж зупинився, вийшов з автомобіля та сказав йому, що він був неправий, та поїхав.

Оцінивши пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, судом не встановлено достовірно об`єктивних даних на підтвердження порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

Так, судом не встановлено даних, що на момент зіткнення водій автомобіля „Toyota Camry рухався або здійснював маневр, який у свою чергу наполягає, що автомобіль було зупинено та він стояв на червоне світло світлофора, що не спростовано поясненнями іншого учасника дорожнього руху та наданими суду матеріалами.

З долученої до матеріалів справи схеми місця ДТП та фотоматеріалів вбачається зафіксоване розташування автомобіля „Hyundai i 10, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент його зупинки, та вочевидь не підтверджується порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 на момент руху.

Відеозапису, на якому зафіксовано обставини події, викладеної у протоколі матеріали справи не містять.

Інших доказів, які б підтверджували порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України матеріали справи не містять. Крім того, до адміністративного матеріалу не було долучено показів свідків події ДТП, які б підтвердили обставини, викладені у протоколі та пояснення водія автомобіля „Hyundai i 10. У свою чергу, протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про осіб, які б були залучені у якості свідків у даній справі.

Надані суду докази, на переконання суду, є сумнівними, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Коробов проти України»).

Таким чином, за відсутності даних, які б доводили порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, суд приходить до висновку про відсутність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, інкримінованого ОСОБА_1 .

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Таке положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так як його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятним та суперечить нормам, як національного, так і міжнародного законодавства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, дана справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 124, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Калюжна