П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.05.2021 м. Бар Вінницької області

Суддя Барського районного суду Вінницької області Питель О.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, секретаря Копайгородської селищної ради, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

за участі: прокурора Лаврова І.С., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника Невольчука С.П.,

УСТАНОВИВ:

У провадженні судді Питель О.В. перебуває дві справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 172-6 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 : № 125/116/21 (провадження № 3/125/49/2021) і №125/115/21 (провадження № 3/125/48/2021).

Згідно з частиною 2 статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких умов справи про адміністративні правопорушення за № 125/115/21 та № 125/116/21 слід об`єднати в одне провадження та присвоїти об`єднаній справі єдиний унікальний номер № 125/115/21.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення від 21.01.2021 № 43, складеного старшим оперуповноваженим 1-го сектору (протидії корупції) управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України капітаном поліції Шмалинюком О.П., ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді депутата Копайгородської селищної ради 7 скликання, будучи, згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, а саме 17.10.2019, без поважних причин подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21.01.2021 № 44, складеного старшим оперуповноваженим 1-го сектору (протидії корупції) управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України капітаном поліції Шмалинюком О.П., ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді депутата Копайгородської селищної ради 7 скликання, будучи, згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог пункту 2-1 розділу ХІІІ Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, а саме 17.10.2019, без поважних причин подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Вказані протоколи підписані особисто ОСОБА_1 , містять письмові зауваження та заперечення своєї провини.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Пунктом 2-1 розділу ХІІІ Закону України «Про запобігання корупції» (у редакції станом на час вчинення правопорушення) встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня.

Серед суб`єктів, на яких поширюються дія Закону України «Про запобігання корупції», у підпункті «б» пункту 1 частини 1 статті 3 цього Закону, вказані депутати місцевих рад.

Набуття ОСОБА_1 статусу депутата підтверджується даними копії: рішення першої сесії 7-го скликання Копайгородської селищної ради Барського району Вінницької області від 12.11.2015 «Про визнання повноважень депутатів Копайгородської селищної ради 7 скликання», рішення першої сесії 8-го скликання Копайгородської селищної ради Барського району Вінницької області від 27.11.2020 «Про початок повноважень депутатів Копайгородської селищної ради».

Отже, ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та зобов`язана щорічно подавати декларацію відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції».

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні вказаних адміністративних правопорушень не визнала, пояснила, що намагалася подати декларації вчасно, однак був збій у роботі інтернету, тому декларації були подані невчасно.

Захисник ОСОБА_1 Невольчук С.П. заявив клопотання про закриття провадження у справі, оскільки закінчилися строки притягнення ОСОБА_1 до відповідальності. Захисник вказав, що правопорушення були вчинені 01.04.2019 щодо невчасного подання декларації за 2018 рік, та 01.04.2018 щодо декларації за 2017 рік. Відповідно до ст. 38 КУпАП, стягнення може бути накладено протягом 6 місяців з дня виявлення, але не пізніше, ніж через два роки з дня вчинення. Оскільки з дня вчинення правопорушень, на думку захисника, пройшло більше двох років, то він просив закрити провадження у справі.

На запитання прокурора ОСОБА_1 пояснила, що до НАЗК з приводу неможливості з об`єктивних, на її думку, причин подання декларації не зверталася. Повідомила суду, що була обізнана з вимогами антикорупційного законодавства і обов`язком щорічно подавати декларацію.

Прокурор у судовому засіданні висловив позицію про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 172-6 КУпАП, повністю підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. Стосовно дати виявлення порушень, про які йдеться у протоколах, прокурор вважає такою дату складення протоколу 21.01.2021. Датою вчинення правопорушень прокурор вважає дату подання декларацій 17.10.2019, тому вважає строки не пропущеними.

Для підтвердження вини ОСОБА_1 щодо несвоєчасного, а саме 17.10.2019, подання без поважних причин декларації за 2017 рік, до протоколу долучено такі документи:

- роздруківка щорічної декларації ОСОБА_1 за 2017 рік, яка не містить ні веб-адреси публікації декларації на сайті НАЗК, ні дати виконання роздруківки;

- роздруківка скріншоту з Реєстру на сайті НАЗК, з якого видно, що 17.10.2019 опубліковано дві щорічні декларації, однак, встановити з даної роздруківки період за який подано декларації, неможливо; крім того, роздруківка не містить дати виконання скріншоту.

Для підтвердження вини ОСОБА_1 щодо несвоєчасного, а саме 17.10.2019, подання без поважних причин декларації за 2018 рік, до протоколу долучено такі документи:

- роздруківка щорічної декларації ОСОБА_1 за 2018 рік, яка не містить ні веб-адреси публікації декларації на сайті НАЗК, ні дати виконання роздруківки;

- роздруківка скріншоту з Реєстру на сайті НАЗК, з якого видно, що 17.10.2019 опубліковано дві щорічні декларації, однак, встановити з даної роздруківки період за який подано декларації, неможливо; крім того, роздруківка не містить дати виконання скріншоту.

Стосовно часу вчинення правопорушення, суд не погоджується з позицією захисту про те, що правопорушення були вчинені 01.04.2018 та 01.04.2019 (коли настав строк подання відповідних декларацій, однак вони не були подані). Суд приймає заперечення прокурора з цього приводу, які полягали у тому, що правопорушення було вчинене у день подання декларації з порушенням строку, оскільки об`єктивна сторона правопорушення - несвоєчасне подання декларацій була виконана саме у день несвоєчасного подання 17.10.2019.

Стосовно моменту виявлення правопорушень суд не погоджується з позицією прокурора про те, що момент виявлення порушення і момент складення протоколу про таке порушення є тотожними. На думку суду, днем виявлення порушення, в розумінні статті 38 КУпАП, слід вважати день, коли суб`єкт, уповноважений на складання протоколу, отримав будь-які фактичні дані про вчинення правопорушення певною особою. Інше тлумачення цієї норми, на думку суду, надало б суб`єкту, уповноваженому на складання протоколу, незбалансовану перевагу на власний розсуд визначати момент, з якого починається строк накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які документи чи інформація у наявних документах, що надали б можливість суду визначити момент виявлення правопорушення. У цій справі відсутній лист НАЗК, яким вони повідомили відділ документального забезпечення ГУНП у Вінницькій області про виявлені порушення, адже, як вбачається з копії листа Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя НАЗК № 44-01/72830/19 від 07.10.2019 (що був наданий у судовому засіданні захисником), саме НАЗК виявило відсутність декларацій ОСОБА_1 за 2017, 2018 роки та повідомило про це Копайгородську селищну раду. І саме час повідомлення НАЗК відділ документального забезпечення ГУНП у Вінницькій області про порушення є моментом виявлення правопорушення. Достовірно встановити вказаний момент з документів, що долучені до справи, неможливо.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП (у редакції станом на час вчинення правопорушення 17.10.2019), адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Таким чином, станом на день вчинення цього порушення, були чинними норми КУпАП, які встановлювали тримісячний строк накладення стягнення з дня виявлення правопорушення, а не шестимісячний, як помилково зазначив прокурор.

Відповідно до положень ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення; закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

У зв`язку з відсутністю інших даних, та з огляду на те, що навіть з часу складення протоколів (21.01.2021) минуло три місяці, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 38, ч. 1 ст. 172-6, п. 7 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя