Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/80/21 Головуючий суду І інстанції суддя Далматова Г.А.
Категорія: ст. 122-4, 124 КУпАП Суддя апеляційного суду Бондаренко Т.З.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

судді Бондаренко Т.З.

із секретарем судового засідання Біляєвої В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 14 квітня 2021 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно, якого за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення та визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП і призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 15 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, складає 255 грн. на користь держави, та стягнуто судовий збір розміром 454 грн.

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 №208428 від 18 січня 2021 року, 15 січня 2021 року об 11:45 годин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ЗАЗ FORZA» державний номерний знак НОМЕР_2 у дворі будинку №12 по вул. Миру та пр. Незалежності, 2 в м. Южноукраїнськ Миколаївської області, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та здійснив зіткнення, наїзд на пішохода, який рухався позаду ОСОБА_2 , в результаті чого останній, згідно діагнозу лікаря отримав забій поперекового відділу хребта, чим порушив п.п. 2.3 б, 10.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

15 січня 2021 року об 11:45 годин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ЗАЗ FORZA» державний номерний знак НОМЕР_2 у дворі будинку по вул. Миру,12 та пр. Незалежності, 2 в м. Южноукраїнськ Миколаївської області, ставши учасником дорожньо-транспортної пригоди, здійснивши зіткнення, наїзд на пішохода ОСОБА_2 , не вжив заходів, передбачених п. 2.10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, залишив місце пригоди.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 14 квітня 2021 року адміністративні справи № 486/74/21 та № 486/75/21, провадження №3/486/158/2021 та № 3/486/159/2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, об`єднати в одне провадження та присвоїти справі №486/74/21, провадженню № 3/486/158/2021. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 255 грн. на користь держави та судовий збір розміром 454 грн.

29 квітня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 14 квітня 2021 року із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. Мотивуючи клопотання про поновлення строку, ОСОБА_1 зазначив, що він пропустив строки на оскарження постанови у зв`язку із тим, що 15 квітня 2021 року спілкувався з особою, як в подальшому виявилося, хворою на гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою короно вірусом SARS-CoV-2 та у зв`язку з цим перебував на самоізоляції 14 діб.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд приходить до наступного.

За вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вирішуючи питання про поновлення строку суд виходить з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був присутнім в судовому засіданні при ухваленні постанови відносно нього 14 квітня 2021 року, копію постанови він отримав того ж дня (а.с.63-65,66).

Апелянту було відомо про постановлення оскаржуваного судового рішення, що не заперечується ним у апеляційній скарзі.

Апеляційна скарга була подана 29 квітня 2021 року ним особисто через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області по закінченню встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Доводи апелянта про те, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими та такими, що не підтверджуються належними, достатніми та допустимими доказами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України короно вірусу COVID-19» встановлено з 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин та в подальшому дія карантину продовжено до 30 червня 2021 року.

Посилання апелянта на те, що він перебував на самоізоляції не підтверджується належними доказами.

Крім того, відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22 липня 2020 року №641 самоізоляція здійснюється з метою запобігання поширенню COVID-19 та зменшення кількості хворих з тяжким перебігом COVID-19.

З метою протидії поширенню COVID-19 та моніторингу самоізоляції використовується електронний сервіс «Дій вдома» Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (система).

Самоізоляції підлягають, зокрема, особи, які мали контакт з пацієнтом з підтвердженим випадком COVID-19, крім осіб, які під час виконання службових обов`язків використовували засоби індивідуального захисту відповідно до рекомендацій щодо їх застосування.

До системи вноситься інформація про осіб, які потребують самоізоляції: лікуючим лікарем - про осіб, щодо яких є підозра на інфікування, або осіб, які хворіють на COVID-19 та не потребують госпіталізації, про перелік осіб, які мали контакт з пацієнтом із підтвердженим випадком COVID-19;

За погодженням з лікуючим лікарем або працівниками державних установ Міністерства охорони здоров`я епідеміологічного профілю особа, яка потребує самоізоляції, вносить до системи інформацію, передбачену підпунктами 1-8 пункту 24 цієї постанови, самостійно через мобільний додаток.

Лікуючий лікар визначає на підставі галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я строк самоізоляції хворого на COVID-19 або особи з підозрою на інфікування COVID-19.

Строк самоізоляції становить 14 днів: для осіб, які мали контакт із хворим на COVID-19, крім осіб, які під час виконання службових обов`язків використовували засоби індивідуального захисту відповідно до рекомендацій щодо їх застосування, з моменту контакту із хворим; здійснили перетин державного кордону та проходять самоізоляцію з використанням системи через мобільний додаток, з моменту перетину державного кордону.

Зобов`язання щодо самоізоляції припиняється автоматично після закінчення строку самоізоляції або з інших підстав, установлених цією постановою.

Установлений строк самоізоляції може бути змінено відповідно до галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я особами, визначеними абзацами третім - п`ятим пункту 21 цієї постанови.

У разі здійснення особою самоізоляції до системи вноситься інформація про: 1) прізвище, ім`я, по батькові особи; 2) стать; 3) дату народження; 4) визначене особою місце самоізоляції (у разі ненадання особою відомостей про місце самоізоляції місцем самоізоляції вважається зареєстроване місце проживання особи); 5) зареєстроване місце проживання особи; 6) засоби зв`язку (номер телефону); 7) місце роботи, заклад освіти із зазначенням їх адрес; 8) наявність можливості забезпечення піклування про особу іншими особами; 9) стан здоров`я (зокрема про перебіг хвороби COVID-19, результати досліджень за методом полімеразної ланцюгової реакції, про госпіталізацію особи); 10) контактних осіб (за наявності); 11) строк самоізоляції.

Особи, які потребують самоізоляції, зобов`язані постійно перебувати у визначеному ними місці самоізоляції, утримуватися від контакту з іншими особами, крім тих, з якими разом проживають.

Поточний контроль за перебуванням особи в місці самоізоляції здійснюється за вибором особи в один із таких способів: працівниками Національної поліції, Національної гвардії відповідно до внутрішнього порядку заходів з контролю за самоізоляцією, державних установ Міністерства охорони здоров`я епідеміологічного профілю, посадовими особами, уповноваженими органами місцевого самоврядування; з використанням системи через мобільний додаток.

Особа вважається такою, що обрала здійснення поточного контролю з використанням системи через мобільний додаток, з моменту авторизації в ній. До моменту авторизації поточний контроль здійснюється працівниками Національної поліції, Національної гвардії, державних установ Міністерства охорони здоров`я епідеміологічного профілю, посадовими особами, уповноваженими органами місцевого самоврядування.

Поточний контроль працівниками Національної поліції, Національної гвардії, державних установ Міністерства охорони здоров`я епідеміологічного профілю, посадовими особами, уповноваженими органами місцевого самоврядування, здійснюється шляхом проведення перевірки фактичного перебування осіб за зазначеними ними адресами самоізоляції.

До Миколаївського апеляційного суду не надано відповідного доказу, який би свідчив, що ОСОБА_1 перебував на самоізоляції.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів наявності поважних причин не подання апеляційної скарги у визначений строк.

Враховуючи вищезазначене, визначені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є непереконливими та неповажними, оскільки заявником не надано доказів наявності істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне вчинення процесуальних дій з подачі апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції.

За таких обставин апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 14 квітня 2021 року - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 14 квітня 2021 року повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.З.Бондаренко