Справа № 339/382/21 307
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2021 року м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О. С.,
розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського районного ВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,
за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В :
З протоколу про адміністративне правопорушення від 13 жовтня 2021 року серія ВАБ № 787501 вбачається, що 13 жовтня 2021 року близько 16:00 год. по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив конфлікт зі своїм батьком ОСОБА_2 , в ході якого умисно висловлювався нецензурною лайкою та погрожував нанесенням тілесних ушкоджень, фізичною розправою, чим спричинив психологічне насильство в сім`ї.
ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, судова повістка йому не вручена та повернута із відміткою на конверті: «адресат відсутній за вказано адресою» (а.с.8;16).
При цьому, суд бере до уваги той факт, що ОСОБА_1 достеменно відомо про складення відносно нього вище вказаного протоколу про адміністративне правопорушення від 13 жовтня 2021 року за ч.1 ст.173-2 КУпАП, про що свідчить його підпис в протоколі про те, що він ознайомлений з місцем розгляду справи (а.с.2).
А тому, враховуючи викладене, вважаю за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Потерпілий ОСОБА_2 не з`явився, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином (а.с.15), гідно положень ст.268, 277-2 КУпАП, про причини неявки не повідомив.
Виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи за їх відсутності.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).
Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності.
Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт.
Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Відповідно до вимог ст. 245 КпАП України, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На підтвердження вини ОСОБА_1 вчиненого правопорушення надано:
- протокол про адміністративне правопорушення від 18 листопада 2021 року серія ВАБ № 787501 в якому вказано, що 13 жовтня 2021 року близько 16:00 год. по АДРЕСА_1 вчинив конфлікт зі своїм батьком ОСОБА_2 , в ході якого умисно висловлювався нецензурною лайкою та погрожував нанесенням тілесних ушкоджень, фізичною розправою, чим спричинив психологічне насильство в сім`ї, від дачі пояснень відмовився згідно ст.63 Конституції України (а.с.1);
- рапорт працівника поліції Ярич В.М., з якого вбачається, що 13 жовтня 2021 року о 16:25 год. надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_3 13 жовтня 2021 року про те, що по АДРЕСА_1 син особи, за яким вона здійснює догляд, погрожує її фізичною розправою. На місці ОСОБА_3 написала заяву, складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 173-2 КУпАП (а.с.2);
- заява ОСОБА_3 від 13 жовтня 2021 року, в якій вона просить притягнути до адміністративної відповідальності односельчанина ОСОБА_1 , оскільки він близько 16:20 год. 13 жовтня 2021 року вчинив з нею конфлікт, в ході якого називав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою з нанесення фізичних ушкоджень (а.с.3);
- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , з яких вбачається, що 13 жовтня 2021 року близько 16:00 год. вона знаходилась по АДРЕСА_1 на подвір`ї будинку гр. ОСОБА_2 , догляд за яким вона здійснює на законних підставах та згрібала граблями опалене листя. Раптом до неї підбіг ОСОБА_1 почав ображати її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, умисним нанесенням тілесних ушкоджень, вихопивши з рук граблі і поламав їх знаходячись в неадекватному стані. На крики вийшли сусіди з сусіднього будинку, після чого гр. ОСОБА_1 заспокоївся і у неї в цей момент вийшло забігти в будинок, де знаходився мобільний її телефон, щоб викликати поліцію. Дані конфлікти тривають систематично протягом трьох років (а.с.4).
Такі ж пояснення свідок ОСОБА_3 надала в суді, підтвердивши, що здійснює догляд за ОСОБА_4 , оскільки він є інвалідом другої групи. 13 жовтня 2021 року близько 16:00 год. вона знаходилась на подвір`ї будинку гр. ОСОБА_2 та згрібала граблями опалене листя. В цей час до неї прибіг його син ОСОБА_1 , став бражати її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою. Вихопив граблі у неї з рук та поломив їх, намагався її вдарити. На її крики прибіг сусід ОСОБА_5 і припинив його дії. Вона викликала працівників поліції, оскільки такі конфлікти між нею та ОСОБА_1 виникають постійно, оскільки йому не подобається той факт, що вона здійснює догляд за його батьком.
Надаючи оцінку таким доказам, встановлено, що насправді 13 жовтня 2021 року близько 16:00 год. по АДРЕСА_1 конфлікт виник між ОСОБА_1 та свідком ОСОБА_3 з приводу здійснення нею догляду за ОСОБА_2 , батьком ОСОБА_1 .
Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення, яке є актом звинувачення, зазначено, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру щодо свого батька ОСОБА_2 (бражав нецензурною лайкою та погрожував застосуванням фізичної сили), що суперечить обставинам, викладеним у матеріалах справи, долучених до протоколу.
Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, що має доводитися в суді, а не судом.
Формулюючи обвинувачення щодо особи, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії» від 30 травня 2013 р., у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Відтак, даний протокол не може бути доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення щодо потерпілого ОСОБА_2 , оскільки суперечить матеріалам справи.
Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 13 жовтня 2021року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.
Обов`язок щодо належного складення протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладений на суд.
Так, відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Викладені обставини в даній справі свідчать про те, що працівником Національної поліції не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП, не сплачується.
З врахуванням викладеного та керуючись ч.1 ст. 173-1 КУпАП, ст. 247, 283, 284 КУпАП,-
П О С Т А Н О В И В :
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Головенко О.С.