Справа №-613/612/21 Провадження №-3/613/177/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Сеник О.С., за участю секретаря Макушинської О.В., прокурора - Кальмана М.Ю., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи депутатом Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області VІІ скликання, суб`єктом декларування відповідно до пп. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» та суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.1 ст.45, п.2-1 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, після встановленого терміну подачі декларації (до 00 год. 00 хв. 01 червня 2020 року), а саме 05.10.2020 о 17 год. 10 хв., подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію за 2019 рік.

Відповідальність за вказане правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, визнав частково. Пояснив, що 22.01.2020 виїхав до Чехії на заробітки, строком на один місяць. Планував подати щорічну декларацію після приїзду з Чехії, оскільки самостійно не міг цього зробити та потребував допомоги колег із сільської ради. Однак, рейс у зворотньому напрямку відклали на два тижні у зв`язку з карантином, тому він не зміг повернутися в Україну та вчасно подати декларацію. Зазначив, що намагався повернутися в Україну авіарейсом десять разів, однак, кожного разу рейс, на який він бронював квитки, скасовували або відкладали у зв`язку із запровадженим карантином. Він зв`язався з колегами з Крисинської сільської ради та просив подати декларацію за нього, однак, вони не змогли цього зробити, оскільки відкритий ключ електронного підпису не працював, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 , перебуваючи в Чехії, випадково заблокував свою банківську картку АТ КБ «ПриватБанк». ОСОБА_1 зв`язався із начальником відділення АТ КБ «ПриватБанк» у м. Богодухові та просив його відновити дію банківської картки та відкритого ключа, однак, останній, за відсутності ОСОБА_1 , відмовився це зробити. З огляду на викладене, ОСОБА_1 не міг подати декларацію ані самостійно, перебуваючи у Чехії, ані за допомогою сторонніх осіб, оскільки електронний ключ не працював, а відновити його дію, перебуваючи за кордоном, ОСОБА_1 не міг. В Україну ОСОБА_1 повернувся лише 16.07.2020 та одразу звернувся до колег із сільської ради за допомогою у подачі декларації, однак, останні повідомили йому, що декларацію подавати вже не потрібно, оскільки строк подачі пропущено. У жовтні 2020 року йому зателефонували колеги з Крисинської сільської ради та повідомили, що декларацію подавати все-ж таки необхідно, що і зробив ОСОБА_1 за їх допомогою. Враховуючи викладене, визнав факт несвоєчасної подачі електронною декларації, розкаявся у вчиненому, однак, вважає, що правопорушення сталося не з його вини.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши наявні матеріали справи про адміністративні правопорушення, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчуються в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання, крім передбачених законом випадків дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради або ради, до складу якої його обрано.

Частиною 3 статті 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» передбачено, що на депутатів місцевих рад поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції".

Депутати місцевих рад зобов`язані щороку до 1 квітня подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік відповідно до Закону України "Про запобігання корупції", а також дотримуватися інших вимог фінансового контролю, передбачених зазначеним Законом.

Згідно з пп. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі по тексту Закон № 1700) депутатів місцевих рад віднесено до суб`єктів, на яких поширюється дія Закону № 1700.

За визначенням абз. 15 ч.1 ст.1 Закону № 1700 суб`єктами декларування є особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Роз`ясненням Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) від 13 лютого 2020 року № 1 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» передбачено один із типів декларацій суб`єкта декларування: щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону № 1700 особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Пунктом 2-1 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 1700 встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Відповідно до рішення Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області від 16.11.2015 № 1, доповіді голови сільської територіальної комісії ОСОБА_2 «Про результати виборів сільського голови та депутатів сільської ради, які відбулися 25 жовтня 2015 року» та повідомлення про результати виборів депутатів Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області в одномандатних виборчих округах від 29.10.2015, ОСОБА_1 обрано депутатом Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області по виборчому округу № 13.

Враховуючи викладене, з 29.10.2015 і станом на 01.06.2020 ОСОБА_1 мав статус депутата місцевої ради та був суб`єктом декларування, а також суб`єктом відповідальності згідно із Законом № 1700, а відтак, зобов`язаний був подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік до 00:00 год 01 червня 2020 року.

Разом з тим, згідно з наявним у матеріалах справи витягом з Єдиного державного реєстру декларацій, ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік лише 05 жовтня 2020 року о 17 год. 10 хв., тобто, з пропуском строку, встановленого пунктом 2-1 розділу ХІІІ Закону № 1700.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, окрім визнання вини останнім, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення №214 від 26.04.2021;

- рапортом оперуповноваженого УСР в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 12.02.2021, яким зафіксовано виявлення ознак можливого порушення вимог та обмежень, встановлених Законом № 1700 з боку ОСОБА_1 ;

- рішенням Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області від 16.11.2015 № 1;

- доповіддю голови сільської територіальної виборчої комісії ОСОБА_2 «Про результати виборів сільського голови та депутатів сільської ради, які відбулися 25 жовтня 2015 року»;

- повідомленням про результати виборів депутатів Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області в одномандатних виборчих округах від 29.10.2015;

- відомостями з Єдиного державного реєстру декларацій, з яких вбачається, що ОСОБА_1 щорічну декларацію за 2019 рік подав 05 жовтня 2020 року о 17 год. 10 хв.;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 26.04.2021, в яких останній підтвердив, що під час, коли необхідно було подавати декларацію, він знаходився за кордоном, а після повернення в Україну одразу подав декларацію за 2019 рік.

Вищезазначені докази у розумінні ст. 251 КУпАП України суд визнає належними, допустимими, та такими, які доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення №214 від 26 квітня 2021 року.

Суд враховує пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про те, що неможливість подачі декларації була зумовлена, зокрема, перебуванням ОСОБА_1 за кордоном та випадковим блокуванням банківської картки з одночасним блокуванням відкритого ключа електронного підпису, та неможливістю відновити цей ключ у зв`язку з перебуванням за кордоном.

Разом з тим, саме по собі перебування за кордоном не є обставиною, яка унеможливлює подачу електронної декларації, а подання електронної декларації замість суб`єкта декларування іншими особами, зокрема, співробітниками, законом не передбачено.

Судом взято до уваги надані до матеріалів справи копію паспорта ОСОБА_1 для виїзду за кордон, згідно з яким останній перетнув кордон України з Чехією 22.01.2020, а у зворотньому напрямку 16.07.2020, а також надані ОСОБА_1 копії роздруківок з електронної пошти щодо бронювання авіаквитків з Чехії в напрямку Києва, а також електронних листів авіакомпанії «WizzAir», якими повідомлялось про скасування 8 (восьми) авіарейсів, на які було заброньовано квитки для ОСОБА_1 , у зв`язку з карантином.

Разом з тим, суд зауважує, що перше бронювання квитка в напрямку Києва для ОСОБА_1 здійснено на 11.04.2020, в той час як частиною 1 статті 45 Закону № 1700 (в редакції, чинній на час здійснення бронювання) передбачено було подачу щорічної декларації до 1 квітня.

Вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_1 під час бронювання квитків не врахував наявність у нього обов`язку самостійно подати щорічну декларацію до 1 квітня, та розраховував на допомогу сторонніх осіб, а саме, що декларація буде подана його співробітниками із сільської ради, що не передбачено законом.

З огляду на викладене, суд не може визнати несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації таким, що допущене з поважних причин, зокрема, таким, що зумовлене виключно обмеженнями, пов`язаними з карантином.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

Відповідно до ч.1 ст.176-2 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суб`єктами декларування у цій статті є особи, які зазначені у пункті 1, підпунктах "а" та "в" пункту 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", які відповідно до частин першої, другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, не працює, ступінь його вини.

Зокрема, суд враховує наявність обставин, які не залежали від волі порушника помилкове блокування відкритого ключа електронного підпису внаслідок випадкового блокування банківської картки та неможливість оперативно усунути ці технічні перешкоди у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 за кордоном, а також спробу ОСОБА_1 запобігти допущенню правопорушення, а саме подати декларацію вчасно за допомогою сторонніх осіб, яка не була успішною у зв`язку з виникненням вказаних технічних проблем.

Обставиною, яка пом`якшує відповідальність, суд вважає щире розкаяння винного.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 35 КУпАП судом не встановлено.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи порушника, ступеню його вини, а також характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення в мінімальному розмірі в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.172-6 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є достатньою мірою відповідальності.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 8, 33, 34, 40-1, ч.1 ст.172-6, 245, 251, 252, 268, 280, 283-285, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір на користь держави (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106) в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя О.С. Сеник