ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4799/21Головуючий у 1-й інстанції Холява О.І.
Провадження № 33/817/247/21 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Черніцького І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя адміністративну справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 березня 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн. в дохід держави.

Згідно даної постанови, 12 березня 2021 року о 16 год. 15 хв. в м. Тернополі по вул. Руська водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21070020 д.н.з. НОМЕР_1 1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції не з`ясовано усіх обставин справи, оскільки у поліцейських не було жодних законних підстав для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 .

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений із грубими порушеннями, оскільки він не відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, але сечу здати не міг, а працівники медичного закладу не відібрали у нього інших біологічних зразків .

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника Правака А.М. - вдвоката Черніцького І.Р., який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній, прихожу до наступних висновків.

Щодо суті оскаржуваної постанови суду першої інстанції в частині притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, то згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги були дотримані судом першої інстанції не у повному обсязі.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Всупереч зазначеним вимогам закону, суд першої інстанції не вжив належних заходів для всебічного, повного розгляду справи, допустив порушення норм права, внаслідок яких зазначену постанову неможливо визнати законною та обґрунтованою.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП без належного дослідження та оцінки всіх доказів, наявних в матеріалах справи, а обмежився лише викладенням їх переліку, без зазначення, що саме вони доводять чи спростовують.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААБ №112051 від 12 березня 2021 року ОСОБА_1 12 березня 2021 року керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння та на пропозицію працівників патрульної поліції, у присутності двох свідків, пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі категорично відмовився.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які наявні в матеріалах справи, вбачається, що водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився пройти перевірку для визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Разом з тим, викладені у протоколі дані не відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам.

Так, згідно ст.35 ЗУ Про Національну поліцію поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху України;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

2. Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені органами доходів і зборів відповідно до МКУ, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

3. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Проте в порушення вимог вказаної статті, як вбачається із відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, поліцейський не вказував на порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 та причину зупинки, всупереч ст.35 ЗУ Про Національну поліцію.

При цьому на відеозаписі із відеореєстратора працівників поліції також відсутній факт будь-якого порушення ПДР із сторони ОСОБА_1 перед його зупинкою.

До матеріалів справи долучено рапорт працівника поліції, згідно якого вказано, що підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 стало надходження орієнтування на автомобіль ВАЗ 2107 НОМЕР_2 у зв`язку із перебуванням водія у стані сп`яніння. Однак, такі дані є голослівними, оскільки до матеріалів справи не долучено жодного доказу на підтвердження викладених доводів у рапорті, а сам пособі рапорт не може бути належним доказом у справі.

Крім того, з долученого до матеріалів справи відео з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що окрім того, що на даному відео відсутнє повідомлення працівниками поліції про причину зупинки водія, з цього ж відео вбачається, що працівник поліції, перевіряючи документи ОСОБА_1 вказував, що він не бачить у останнього якихось ознак.

Виходячи зі змісту ст.ст.7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.1.4, Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Аналіз відеозапису з нагрудних камер поліцейських, проведений судом апеляційної інстанції, не дає обґрунтованих підстави для підтвердження викладених у протоколі фактів.

Так, як слідує з відеозапису, ОСОБА_1 чітко та адекватно відповідає на всі запитання поліцейських, а його поведінка та координація рухів повністю відповідають обстановці, за якої відбувається його спілкування з поліцейськими.

Крім того, з цього ж відеозапису неможливо встановити чи встановлювалися взагалі у водія ознаки сп`яніння на місці зупинки його транспортного засобу, які б давали підстави для проведення огляду останнього.

Зважаючи на викладені обставини, які дають підстави для сумніву на предмет наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, про що свідчить запис із відеокамери поліцейського, ставить під сумнів законність вимог поліцейських щодо проходження огляду на стан сп`яніння останнього.

При цьому, закон пов`язує відповідальність за відмову від проходження водія від освідчення на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння встановлену ст.130 КУпАП лише за керуванням такою особою транспортним засобом і лише за наявності ознак такого сп`яніння, що в даному випадку встановлено не було.

Отже, сама по собі відмова від проходження огляду на стан сп`яніння за відсутності його ознак, не утворює складу адмінправопропушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Також відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735( далі Інструкція), метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння наведене у Додатку №1 до даної Інструкції.

Положеннями п.п. 7,8,12,13 Розділу ІІІ Інструкції встановлено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

В судовому засіданні, та в письмових поясненнях зазначених у протоколі, ОСОБА_1 пояснив, що він не відмовлявся від проходження огляду у встановленому законом порядку, однак не зміг здати сечу. З метою проведення дослідження біологічного середовища для визначення стану наркотичного сп`яніння у нього не було відібрано інші речовини - слину, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, кров.

Так, із відеозапису, здійсненого у медичному закладі ОСОБА_4 , куди його було доставлено для проходження огляду на стан сп`яніння та долученого останнім до апеляційної скарги встановлено, що у ОСОБА_1 із усіх вищеперелічених біологічних речовин для дослідження намагались отримати лише сечу, яку останній не зміг здати. При цьому, ОСОБА_4 не відмовлявся від проходження огляду, про що він повідомляв як працівникам поліції, так і лікарю, пояснюючи це своїми фізіологічними властивостями, та не заперечував, щоб у нього для дослідження біологічного середовища було відібрано інші речовини - слину, кров та інше.

Можливість отримати предмет дослідження у виді слини, крові та встановити стан наркотичного сп`яніння особи залишись поза увагою.

При цьому, працівниками поліції до матеріалів справи взагалі не долучено відеозапису з нагрудних камер де було б зафіксовано події у період перебування ОСОБА_4 у медичному закладі та його відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння, що останній відмовився надавати для дослідження біологічні речовини, перелічені у п. п. 12, 13 інструкції.

У суді встановлено та підтверджено матеріалам справи, що у ОСОБА_1 із усіх вищеперелічених біологічних речовин намагались взяти лише сечу, яку останній не зміг здати. Поза увагою залишилась можливість отримати предмет дослідження у виді слини, змиву з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

В судовому засіданні, як і в письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначав, що не заперечує щодо проходження дослідження для визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, що також зафіксовано на відеозаписі.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували твердження ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння.

Крім того із вказаного відеозапису вбачається, що лікар, що мав проводити огляд зазначив, що ОСОБА_1 направили у медичний заклад для визначення стану наркотичного сп`яніння о 16 год. 40 хв., а на момент їхньої розмови була вже 19 год. 10 хв., тобто минуло дві години з моменту встановлення підстав для його здійснення, що є порушенням ч.3 ст.266 КУпАП.

У відповідності ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів дає підстави для висновку про відсутність належних та допустимих доказів відмови ОСОБА_4 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку за обставин, зазначених у протоколі, тобто порушення ним вимог п.2.5 ПДР України.

Вказана обставина залишилася поза увагою суду першої інстанції, у зв`язку із чим було постановлено помилкове рішення.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи усе вище викладене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а викладені обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, у зв`язку з чим було постановлено необґрунтоване рішення, яке належить скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 березня 2021 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження в даній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя