ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4507/21
провадження № 3/753/2574/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Котвицький В.Л. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, номер картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до матеріалів адміністративного провадження, ОСОБА_1 02.02.2021 о 23:30 год. в м. Києві, керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків у лікаря нарколога.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що в той день він взагалі не керував транспортним засобом, оскільки перебував до пізнього вечора вдома у свого приятеля, святкуючи день його народження. Щоб повернутися додому він по телефону викликав свого друга ОСОБА_2 , з яким вони разом проживають у квартирі та працюють в одній службі таксі. Біля 22:30 год. той відвіз ОСОБА_1 до будинку АДРЕСА_2 . Вийшовши біля свого під`їзду та побачивши, що його телефон сідає, він направився за зарядкою для нього до свого автомобіля, який був припаркований недалеко від будинку. Коли він діставав з автомобіля зарядний пристрій до нього підійшов працівник поліції і звинуватив його у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. На це ОСОБА_1 повідомив поліцейського, що автомобілем він не керував. Після цього працівники поліції відвезли його до лікаря-нарколога, де ОСОБА_1 продовжував наполягати на тому, що він автомобілем не керував. Там був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, але оскільки ОСОБА_1 не погоджувався з тим, що керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, він відмовився його підписати. Пояснив суду, що в момент, коли його затримали працівники поліції, дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки вживав певну кількість алкогольних напоїв у свого приятеля на дні народження.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Поліщук Д.І. просив провадження закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки вважав, що протокол складений з порушенням норм КУпАП та не відповідає дійсним обставинам у справі. Вказав, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проведення медичного огляду на стан сп`яніння, але тільки через те, що він не керував автомобілем в той день, а тому складання протоколу про адміністративне правопорушення було безпідставним.

За клопотанням адвоката Поліщука Д.І. у судовому засіданні був допитаний в якості свідка ОСОБА_2 , який показав, що 02.02.2021 пізно ввечері до нього зателефонував знайомий - ОСОБА_1 та попросив відвезти його додому після святкування дня народження його приятеля. Він заїхав за ОСОБА_1 по вказаній тим адресі та відвіз до будинку АДРЕСА_2 , в якому вони спільно орендують квартиру. Висадивши ОСОБА_1 біля під`їзду, поїхав за викликом служби таксі, оскільки в той вечір він працював. Безпосереднім свідком розмов ОСОБА_1 та поліцейських він не був, про обставини затримання йому стало відомо пізніше зі слів ОСОБА_1. ОСОБА_1 знає достатньо давно з позитивної сторони, про те, щоб той зловживав алкогольними напоями йому невідомо.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Відповідно до ч.5 та 6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу IX Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направлявводія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Зі змісту протоколу неможливо встановити, в якому місці він складений, так-як у фабулі правопорушення взагалі не вказано місце (адреса) за якою буловчинено адміністративне правопорушення,а у верхній частині протоколу зазначено дві адреси: м.Київ, вул.Вірменська, 29 (Запорожця, 20).

Не вбачається з фабули протоколу ким саме вчинено правопорушення,яким транспортним засобом керував порушник.

В протоколі серії БДПР18 № 102609 не зазначено адреси проживаннясвідківвчинення адміністративного правопорушення ( ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ), що унеможливлює виклик даних свідків до суду. З врахуванням того, що з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, вбачається, що останній не перевіряв документи які посвідчують особу свідків та попросив їх лише продиктувати свої дані, існує сумнів у справжності/правильності анкетних даних зазначених у протоколі свідків.

Окрім, зазначеного з відеоматеріалів по справі взагалі невідомо, якіобставини посвідчують свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , чи були вони свідками правопорушення, чи засвідчують факт відмови від проходження медичного освідування, чи відмови ОСОБА_1 підписати протокол. Також в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які письмові пояснення свідків ОСОБА_5 ОСОБА_7 .

Також додані до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення відеоматеріали не містять доказів того, що ОСОБА_1 керував автотранспортним засобом, оскільки починаються з моменту, коли працівник поліції звертається на вулиці до ОСОБА_1 , а той каже, що він не керував автомобілем. При цьому, протягом усіх декількагодинних фрагментів запису з відеореєстратора поліцейського ОСОБА_1 постійно наголошує на тому, що він не перебував за кермом свого автомобіля і не керував ним.

З урахуванням вищевикладеного, суд приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , надані в судовому засіданні, оскільки вони є логічними, послідовними та не містять протиріч. Працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення не надано жодного доказу, що ОСОБА_1 скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах міститься лише показами свідків, які були запрошені працівниками поліції при складанні адміністративного протоколу. Проте достовірність цих пояснень не може бути перевірена при судовому розгляді матеріалів протоколу, у зв`язку із відсутністю анкетних даних свідків. У свою чергу, надані до матеріалів протоколу відеозаписи не містять доказів керування ОСОБА_1 автотранспортним засобом 02.02.2021.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються зокрема, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, ОСОБА_1 звільняється від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі закривається в зв`язку з недоведеністю наявності в діях події і складу цього адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя В.Л. Котвицький