Справа № 266/1911/21
Провадженя№ 3/266/702/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2021 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Шишилін О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гранітне Тельмановського району Донецької області, місце служби контролер 1 комендантської служби групи комендантського відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , старший сержант, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
23.03.2021 р. о 20 год. 50 хв. контролер 1 комендантської служби групи комендантського відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , старший сержант ОСОБА_1 будучи військовою службовою особою військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, в порушення своїх обов`язків, не прибув на місце служби за сигналом «База» відповідно до наказу АДПСУ від 14.12.2020 №108 дск без поважних причин, в умовах особливого періоду тобто вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-15 КУпАП «Недбале ставлення до проходження військової служби».
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений про дату час та місце розгляду справи належним чином через місце служби.
Захисником Косенко С.С. були подані письмові пояснення по справі, в яких він просив провести судове засідання без його участі та без участі ОСОБА_1 , провадження у справі закрити за відсутності складу правопорушення. В обґрунтування зазначив, що ОСОБА_1 не є спеціальним суб`єктом даного правопорушення оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що він є військовою службовою особою або виконує організаційно розпорядчі чи адміністративно - господарські обов`язки. Крім того матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 у неробочий час зобов`язаний з`явитись за викликом до Військової частини. Не мається доказів офіційного виклику ОСОБА_1 за сигналом «База» у неробочий нічний час, відповідного наказу керівництва, запису у відповідному журналі, телефонограм, тощо.
Суд дослідивши матеріали справи, письмові пояснення захисника, дійшов висновку про таке.
Відповідно до ч. 1, 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративне правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок)це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.
Диспозиція статті 172-15 КУпАП є загальною та не містить конкретизації бездіяльності відповідних військових службових осіб. При цьому основним об`єктом посягання є все ж правовідносини безпосередньо військової служби.
Аналіз даної правової норми КУпАП дозволяє дійти висновку, що адміністративна відповідальність передбачена для спеціального суб`єкта - для службових осіб, військовослужбовців, які перебувають на військовій службі, у своїй діяльності мають керуватися Статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, посадовими інструкціями, або прямо визначені законами та підзаконними актами.
Суд зауважує, що для наявності у діях особи складу адміністративного правопорушення за ч.2 ст.172-15 КУпАП доведенню підлягають той факт, що посадовою (службовою) особою вчинено недбалість під час виконання військової служби, в умовах особливого періоду.
Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.
Відповідно до наведених вище вимог закону, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172-15 КУпАП, орган, який розглядає справу, повинен встановити, в чому конкретно проявилося недбале ставлення до військової служби з боку ОСОБА_1 та чи є він спеціальним суб`єктом - службовою особою військової служби.
Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП передбачає умисел у виді недбалості, зокрема може проявлятися у виді недбалого ставлення до наслідків своєї бездіяльності, не виконання певних функцій.
Умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання (непрямий умисел).
Необережна форма вини характеризується тим, що особа не усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, не передбачає можливість настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була усвідомлювати та передбачати - недбалість, або коли особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховує на ненастання таких наслідків - самовпевненість.
Таким чином, для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП, суд мав отримати докази того, що ОСОБА_1 передбачав можливість настання негативних наслідків та бажав настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання.
Під час розгляду справи захисник Косенко С.С. зазначив, що в діях ОСОБА_1 який взагалі не виконує ніяких організаційно розпорядчих чи адміністративно - господарських обов`язків не міститься складу адміністративного правопорушення оскільки посадовою особою якою складено протокол не доведено, що він у неробочий час взагалі мав обов`язок з`явитись за місцем служби по виклику за сигналом «База».
Відповідно ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У статті 278 КУпАП передбачено, що під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст.283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 172-15 КУпАП суду надано наступні докази: висновок службового розслідування з метою встановлення причин та умов, які сприяли можливого правопорушення та неприбуття на службу за сигналом «БАЗА» 23.03.2021 р. ОСОБА_1 від 30.03.2021 р. При цьому матеріали справи не містять наказу АДПСУ від 14.12.2020 №108 дск «Про затвердження таблиці команд та сигналів якими вони передаються що надходять або подаються в ДПСУ» сигналу «БАЗА» порушення вимог якого ставиться в провину ОСОБА_1 . Крім того такий документ не є в загальному доступі, а також відсутній на офіційному сайті Донецького прикордонного загону, що позбавляє суд перевірити чи мале місце порушення ОСОБА_1 його вимог. Крім того матеріали справи не місять будь-яких доказів на підтвердження, що контролер 1 комендантської служби групи комендантського відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , старший сержант ОСОБА_1 є військовою службовою особою в розумінні правових норм, що визначені у примітці до ст. 172-13 КУпАП і ч. 12 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. 3ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.
Згідно з п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а тому провадження в даній справі підлягає закриттю.
Керуючись ст.ст. 33, ст. 172-15 ч. 2, ст. 247, 266, 283-285 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.2 ст.172-15 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Шишилін О. Г.