Провадження № 3/686/5649/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Навроцького В.А.,

прокурора Загродська Л.І.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з Національного агентства з питань запобігання та протидії корупції про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого слідчим слідчого відділу (з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, -

за ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 47-01/137/21: « ОСОБА_1 , будучи особою на яку поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), несвоєчасно повідомив Національне агентство про суттєві зміни у майновому стані, шляхом внесення інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), в зв`язку із отриманням 26.02.2021 доходу за місцем роботи розміром 133 837,59 грн., який перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2021 року. Відповідно до наказу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницьку від 28.11.2018 № 31 о/с ОСОБА_1 переведено на посаду слідчого Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому. Таким чином, відповідно до підпунктів «в», «д» пункту 1 частини першої статті 3 Закону, він є суб`єктом на якого поширюється дія Закону.

Згідно з примітками до статей 513 та 56 Закону України «Про запобігання корупції» посада слідчого відноситься до службових осіб які займають відповідальне та особливо відповідальне становище. Тому, згідно з абзацом п`ятнадцятим частини першої статті 1, частиною першою статті 45, частиною четвертою статті 52 Закону, приміткою до статті 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом правопорушення.

Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Частиною першою статті 651 Закону встановлено, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку. ОСОБА_1 допустив порушення вимог Закону, в частині несвоєчасного повідомлення Національного агентства про суттєві зміни у майновому стані, з огляду на наступне.

Частиною четвертою статті 52 Закону встановлено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку зобов`язаний повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства (У редакції Закону № 1079-ІХ від 15.12.2020).

Положення частини четвертої цієї статті застосовуються до суб`єктів декларування, які є службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, а також суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, відповідно до статті 513 цього Закону.

Згідно з статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2021 становить 2 270,00 гривень.

Таким чином, з 01.01.2021 суб`єкти декларування зобов`язані були повідомляти Національне агентство про суттєві зміни в майновому стані, а саме отримання доходу, придбання майна на суму, що перевищує 113 500,00 гривень.

Згідно з інформацією ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_1 26.02.2021 отримав дохід за місцем роботи у розмірі 133 837,59 гривень. Отже, ОСОБА_1 26.02.2021 отримав дохід на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2021 року.

Виходячи з вищевикладеного, він, будучи особою на якого розповсюджується дія Закону, був зобов`язаний до 00 год. 00 хв. 09.03.2021 подати до Реєстру повідомлення про суттєві зміни в майновому стані шляхом заповнення форми повідомлення на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Проте, відповідно до відомостей Реєстру, належне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані ОСОБА_1 подав лише 11.03.2021 о 14 год. 50 хв. (унікальний ідентифікатор документу - 9еЬс39сТ7745-4791-8453- а1сґ6ЬеЬеа58).

Відповідно до відомостей Реєстру встановлено, що ОСОБА_1 зареєструвався у Реєстрі 25.10.2016, подав 26 декларацій та повідомлень про суттєві зміни у 2016-2021 роках.

Оскільки ОСОБА_1 не вперше подавав декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування йому відома послідовність дій необхідних для заповнення та подання документів до Реєстру.

Згідно з послідовністю дій користувача Реєстру у період з 26.02.2021 (день отримання доходу) по 08.03.2021 (останній день подачі повідомлення) ОСОБА_1 не заходив в «особистий кабінет» і відповідно дій з метою створення та подачі повідомлення про суттєві зміни у майновому стані не здійснював.

Таким чином ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, несвоєчасно подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, що є порушенням вимог ч. 4 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції», відповідальність за, що передбачена ч. 2 ст. 1726 КУпАП».

В судовому засіданні ОСОБА_1 , пояснив, що працює слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, де 26.02.2021 року отримав заробітну плату в розмірі 133 837,59 грн. та вподальшому звернувся до сімейного лікаря у зв`язку з погіршенням стану здоров`я та підозрою на захворювання COVID-19, лікувався амбулаторно, стан його здоров`я не дозволяв вчиняти усвідомленні та активні дії. З 11.03.2021 по 15.03.2021 року перебував на лікарняному, до цього на самоізоляції (з дозволу безпосереднього керівника), в цей же час носій кваліфікованого електронного підпису знаходився в його робочому кабінеті у сейфі, що унеможливлювало вчасне подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані. 11.03.2021 року подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані до Реєстру. Просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1726 КУпАП, так як у нього був відсутній умисел на несвоєчасне подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, а також те що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 254 КУпАП, оскільки порушено 24 годинний строк складання протоколу.

Прокурор в судовому засідання вказала, що вина ОСОБА_1 повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1726 КУпАП. Просить визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні вказаного правопорушення і призначити стягнення у виді штрафу.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 1726 КУпАП з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У ст. 10 КУпАП, закріплено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст. 11 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати). Зважаючи на те, що законом в диспозиції даної статті не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дії і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від повідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, або мала непрямий умисел, свідомо допускаючи наслідки у вигляді неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни в майновому стані. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд бере до уваги пояснення ОСОБА_1 з приводу відсутності в нього будь-якого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, оскільки останній несвоєчасно подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, у зв`язку з поганим самопочуттям, який було викликано гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, такий стан унеможливлював вчинення будь-яких активних дій, що підтверджується копією виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 22.04.2021 та від 26.04.2021 року, де йому рекомендована самоізоляція, копією результату лабораторних досліджень № 10077454 від 09.03.2021 року, а також, те, що він не приховував суттєвих змін у своєму майновому стані, а подав відповідне повідомлення 11.03.2021 року, після покращення стану свого здоров`я.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, протокол було складено 01.07.2021 року, однак особу яка вчинила правопорушення було виявлено раніше, що підтверджується запитом керівника управління внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань від 24.03.2021 року, відповіддю т.в.о директора ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому від 21.04.2021 року, яка надана на вимогу НАЗК від 08.04.2021 року, тобто 24 годинний строк складення протоколу було не дотримано.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тому протокол про адміністративне правопорушення, складений 01.07.2021 року, суд визнає недопустимим доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Також варто зауважити, що при складанні протоколу були порушені вимоги ч. 2 ст. 254, ч.ч. 2, 3, 4 ст. 256 КУпАП - так як ОСОБА_1 не було вручено протокол про адміністративне правопорушення, він не підписував протокол та не зафіксовано його відмову від підпису протоколу, відсутні пояснення щодо місту протоколу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності не роз`яснені його права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП. Матеріали справи не містять доказів направлення другого примірника складеного протоколу за адресою проживання ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оцінивши докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, вважаю, що в даному випадку провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу такого правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, ст. 10, ст. 247, ст. 278, ст. 280, ст. 283-285 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: