Справа № 465/2133/21 Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М.
Провадження № 33/811/1004/21 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 11 червня 2021 року,

з участю правопорушника ОСОБА_1

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті гривень) грн. в дохід держави.

Постановою судді Франківського районного суду м.Львова від 16 червня 2021 року внесено виправлення в постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 11 червня 2021 року зазначивши адміністративне стягнення, яке застосовується до ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: «накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік».

Згідно постанови судді, 14 березня 2021 року о 20 год. 57 хв. в м. Львові по вул. Трускавецькій, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Aveo н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (порушення мови, порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 вважає оскаржувану постанову незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Покликається на те, що суд першої інстанції не вірно встановив фактичні обставини та не повно дослідив матеріали справи. Зазначає, що місцевий суд при розгляді справи порушив його права, так як позбавив його права на професійну правничу допомогу, крім того, не допитав свідків, про що він подавав клопотання.

Просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції правопорушник ОСОБА_1 змінив свої апеляційні вимоги та просив скасувати постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 11 червня 2021 року а також і постанову судді цього ж суду від 16 червня 2021 року, якою виправлено описку в оскаржуваній постанові судді від 11 червня 2021 року, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, судом першої інстанції в порушення вимог закону не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції не були дотримані вимоги закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи, а викладені в постанові судді висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Наведених вимог закону суддею місцевого суду під час розгляду справи та при прийнятті постанови в повній мірі не дотримано, на що обґрунтовано вказується в апеляційній скарзі.

Як вбачається з матеріалів справи в обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції надано відповідний протокол, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також відеозапис правопорушення та саме на підставі цих доказів суд визнав доведеним факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З наданих суду та наведених вище доказів не можливо встановити чи був вказаний порядок дотриманий працівниками поліції.

На думку апеляційного суду, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відібрані формально та містять лише загальне формулювання обставин, що підлягають встановленню, а наданий відеозапис взагалі не підтверджує факту пропозиції огляду та відмови від нього, що викликає розумний сумнів у дотриманні працівниками поліції встановленої процедури, оскільки не зрозуміло, чому маючи реальну можливість фіксації правопорушення, вони не зафіксували пропозицію правопорушнику огляду на стан сп`яніння та відмову правопорушника від проходження такого.

Таким чином, наявні у справі докази не підтверджують факту відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та належним чином не розкривають об`єктивну сторону інкримінованого йому правопорушення.

Відтак, на переконання апеляційного суду, суддя першої інстанції, неповно встановивши фактичні обставини справи, не дослідивши та не перевіривши належним чином всі докази в справі, передчасно дійшла висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Що стосується доводів правопорушника про незаконність також і постанови суду про виправлення описки, то на думку апеляційного суду такі заслуговують на увагу з наступних підстав.

Так, згідно з пунктом 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п.4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

За змістом ст. 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

У разі виявлення помилки у вигляді описки або очевидної арифметичної помилки у тексті судового рішення суд з метою виправлення цих описок або помилки з власної ініціативи або за заявою заінтересованої особи виносить відповідну постанову.

Під описками слід розуміти неправильне написання слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків.

Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який виніс судове рішення.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (дати події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища особи, тощо).

Отже, постанова суду першої інстанції від 16 червня 2021 року щодо необхідності виправлення описки в постанові суду від 11 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., з додатковим зазначенням у постанові про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік є таким, що суперечить вимогам КУпАП, оскільки, призначення додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, шляхом виправлення описки, фактично змінило суть резолютивної частини постанови та погіршило становище правопорушника.

З врахуванням наведених обставин, суд приходить до висновку, що постанови судді Франківського районного суду м.Львова від 11 та 16 червня 2021 року слід скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 задоволити, а постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 11 червня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті гривень) грн. в дохід держави та постанову судді від 16 червня 2021 року про виправлення описки у даній постанові суду - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац