Справа № 462/2538/21 Головуючий у 1 інстанції: Мруць І.С.
Провадження № 33/811/829/21 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лавринів Марії Ярославівни на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 14 травня 2021 року про закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.127-1 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

цією постановою провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 127-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №199602 від 08.04.2021 р., ОСОБА_1 04.02.2021 року у м. Львові по вул. Данила Апостола, буд. 91А, будучи посадовою особою уповноваженою на проведення ОТК транспортних засобів, видав протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00878-00257-21, ВР 891512 на транспортний засіб марки «ВАЗ А079.09» н.з. НОМЕР_1 з порушенням вимог законодавства у сфері здійснення ОТК від 30.01.2020 року №137, а саме зафіксований на фотографії показник одометра належить іншому транспортному засобу, чим порушив вимоги постанови КМУ від 30.01.2020 року №137, чим вчинив порушення, передбачене ч.1 ст.127-1 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою захисник адвокат Лавринів М.Я. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 14 травня 2021 року та прийняти нову постанову про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 127-1 КУпАП.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги покликається на те, що із оскаржуваною постановою ОСОБА_1 не погоджується та вважає її незаконною, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, ухвалену при неповному з`ясуванні дійсних обставин, а відтак підлягає скасуванню.

Зазначає, що випробувальною лабораторію ТОВ «ТРАНС-ВИМІР», яка зареєстровано в реєстрі об`єктів ОТК за №00878, 04.02.2021 року проведено перевірку технічного стану транспортного засобу БАЗ А079.09, державний номерний знак НОМЕР_2 , за результатами якого було видано протокол № 00878-00257-21 від 04.02.2021 p., бланк серія ВР номер 891512.

В подальшому, Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській області (ФІЛІЯ ГСЦ МВС) прийняв висновок (рішення) від 09.02.2021 року № 31/13-414, яким протокол перевірки технічного стану транспортного засобу № 00878-00257-21 від 04.02.2021 p., бланк серія ВР номер 891512, визнано недійсним. Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській області (ФІЛІЯ ГСЦ МВС) в обґрунтування вказаного вище висновку зазначив, що «... , зафіксований на фотографії показники одометра належить іншому транспортному засобу.».

На підставі висновку (рішення) Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській області (філія ГСЦ МВС) від 09.02.2021 року № 31/13-414 відносно ОСОБА_1 08.04.2021 складено протокол про адміністративне правопорушення серія ААБ 18 № 199602 відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 127-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказує, що ОСОБА_1 вважає, що складений відносно нього протокол про адміністративні правопорушення є необґрунтованим та таким, що суперечать чинному законодавству України, а отже дана адміністративна справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт покликається на п. 6 наказу МВС від 06.11.2019 р. № 928 «Про затвердження Порядку проведення моніторингу інформації про результати обов`язкового технічного контролю, що передається суб`єктами здійснення обов`язкового технічного контролю до загальнодержавної бази даних» відповідно до якого за результатами моніторингу уповноважена особа центру МВС, яка його здійснила, проставляє в реєстрі ОТК відмітку "перевірено", а у разі встановлення підстав, передбачених пунктом 7 цього Порядку, - відмітку "недійсний".

Звертає увагу, що результати перевірки технічного стану транспортного засобу були доставлені до загальнодержавної бази даних 04.02.2021 року, після його доставлення статус у загальнодержавній базі був змінений спочатку на «ДОСТАВЛЕНИЙ», а згодом, а саме 05.02.2021 року, статус змінено на «ПЕРЕВІРЕНИЙ», а 09.02.2021 року статус знову змінено на «НЕДІЙСНИЙ».

Стверджує, що жодна норма наказу МВС від 06.11.2019 р. № 928 «Про затвердження Порядку проведення моніторингу інформації про результати обов`язкового технічного контролю, що передається суб`єктами здійснення обов`язкового технічного контролю до загальнодержавної бази даних» не дає право Головному сервісному центру, в тому числі регіональному сервісному центру ГСЦ МВС у Львівській області (філії ГСЦ МВС) після проведеного моніторингу результатів обов`язкового технічного контролю здійснювати повторний моніторинг результатів обов`язкового технічного контролю.

Таким чином, на переконання апелянта, регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській області (філії ГСЦ МВС) повторно здійснюючи моніторинг результатів обов`язкового технічного контролю, який вже був проведений діє всупереч вимогам чинного законодавства України.

Окрім цього, звертає увагу, що в протоколі серія ААБ № 199602 не зазначено, якими діями ОСОБА_1 та який пункт Правил дорожнього руху порушено, не вказано, який саме пункт ПКМУ №137 порушено.

Також покликається на те, що відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували твердження зазначені у висновку Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській області (ФІЛІЯ ГСЦ МВС), а саме, що «... , зафіксований на фотографії показники одометра належить іншому транспортному засобу.».

Вказує, що до протоколу, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 127-1 КУпАП. уповноваженою особою не було надано належних та допустимих доказів, а сам протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом та не може слугувати підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, оскільки у матеріалах справи немає жодного доказу вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.127-1 КУпАП.

Відтак, на думку апелянта, з матеріалів справи вбачається, що в них відсутні фактичні дані, які б підтверджували той факт, що при видачі протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу порушив вимоги чинного законодавства України, оскільки ОСОБА_1 діяв на підставі наданих йому документів.

Таким чином, докази, які підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні, пояснення ОСОБА_1 не спростовані, обов`язкові ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.127-1 КУпАП та вина ОСОБА_1 у його вчиненні, не доведені.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Лавринів М.Я. належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції. Крім цього особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 отримав судову повістку про виклик до суду 22.06.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак в судове засідання учасники справи не прибули, клопотань про перенесення слухання справи, призначене на 06 липня 2021 року в суд апеляційної інстанції не подавали. Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка правопорушника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Так, практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, перевіривши наявні матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Оскаржуваною постановою суду провадження у справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Висновок суду про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.7 ч.1ст.247 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Так, місцевим судом встановлено, що ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення 04.02.2021, через що апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду про те, що на момент розгляду справи у суді першої інстанції минув трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , що передбачений ст. 38 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, формулювання абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні. Наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на вказану норму закону, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється, оскільки при вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України, а поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, покликання апелянта на те, що при закритті провадження по справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 38 КпАП України слід встановлювати наявність чи відсутність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є необґрунтованим.

При перевірці справи в апеляційній інстанції не було виявлено порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке б могло потягти за собою зміну чи скасування постанови.

Враховуючи вищенаведене вважаю, що суд, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 127-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на підставі ст. 38 КпАП України, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, без встановлення вини ОСОБА_1 , а відтак постанову Залізничного районного суду м. Львова від 14 травня 2021 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 14 травня 2021 року, про закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 127-1 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лавринів Марії Ярославівни без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк