Справа № 728/408/21 Головуючий у 1 інстанції Пархоменко П. І.
Провадження № 33/4823/273/21
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Антоненка І. Є.

Розглянув в режимі відеоконференції з Бахмацьким районним судом Чернігівської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 29 квітня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Прип`ять Київської області, громадянин України, з вищою освітою, фізична особа-підприємець, розлучений, зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживаючий по АДРЕСА_2 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір 454 грн.

Як установив суд, 21 лютого 2021 року о 23 годині 35 хвилин по вулиці Першотравневій в м. Бахмач, ОСОБА_1 керував автомобілем «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, нечітка мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що суд першої інстанції не належно оцінив докази, що призвело до винесення рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи, а його висновки ґрунтуються на припущеннях та не належних доказах, які не доводять факту вчинення ним інкримінованого порушення.

Вказує на те, що 21 лютого 2021 року він разом з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вирішили поїхати додому до ОСОБА_2 , яка попросила дати їй покерувати автомобілем з автоматичною коробкою передач. Оскільки свідок мала посвідчення водія, то він надав їй таку можливість, ОСОБА_2 сіла попереду нього на водійське сидіння та рухалась по вулиці Першотравневій в м. Бахмач. На зустріч їм їхав патрульний автомобіль, який при зустрічному роз`їзді увімкнув проблискові маячки червоного кольору. ОСОБА_2 зупинила автомобіль ближче до лівого краю проїзної частини та пересіла на переднє пасажирське сидіння, а потім вони вийшли з автомобіля.

На порушення вимог ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», працівники поліції, не представившись, звинуватили його у тому, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, не зважаючи на те, що ОСОБА_2 пояснювала, що саме вона перебувала за кермом. Тільки в 00 год. 30 хв. йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився, але поліцейський сказав, що він вже достатньо наговорив і огляд проходити не потрібно.

Наголошує, що вказані обставини підтвердили у судовому засіданні свідки, але суд не надав їх показанням належної оцінки. При тому, що огляд йому був запропонований вже після того, як відеокамера була вимкнена, а свідки підтвердили той факт, що він погодився пройти огляд навіть з урахуванням того, що не керував транспортним засобом, суд вказав на те, що пояснення свідків суперечать змісту відеозапису.

Звертає увагу, що на відеозапису не відображено хто саме перебував за кермом і факт керування саме ним автомобілем, не доведений «поза розумним сумнівом».

Апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки містить ознаки підробки підписів свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які вказали, що своїх підписів у протоколі не ставили. Письмові пояснення названих свідків мають ознаки підроблення, так як свідки зазначали, що підписів у поясненнях вони не ставили та із змістом пояснень не ознайомлювалися.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 вказував на те, що в його присутності працівники поліції не пропонували водію пройти огляд на стан сп`яніння та ніхто від проведення такого огляду не відмовлявся, зауважив, що підписи в матеріалах справи від його імені виконані не ним. Але, у постанові суду показання цього свідка викладені невірно.

Свідок ОСОБА_6 взагалі у судове засідання не викликався і в основу судового рішення покладені його письмові пояснення, у яких підпис виконаний не свідком, що підтверджується нотаріально завіреними поясненнями свідка.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння, тобто докази мають бути спрямованими на доведення одночасно, як обставини керування транспортним засобом так і відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Таких доказів у матеріалах справи немає, а за відсутності належних і допустимих доказів його вини, просить закрити провадження у справі.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник Антоненко І. Є. підтримали доводи апеляційної скарги, акцентуючи увагу на недоведеності факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , відсутність належних та допустимих доказів того, що він у присутності свідків відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

Заслухавши особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, та його захисника, переглянувши відеозапис, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що 21 лютого 2021 року о 23 годині 35 хвилин в м. Бахмач по вул. Першотравневій ОСОБА_1 керував автомобілем Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху (а.с.2).

Свідки відмови водія від проходження огляду, зазначені у протоколі: ОСОБА_5 житель АДРЕСА_3 та ОСОБА_6 АДРЕСА_4 , навпроти відомостей про кожного свідка стоять підписи, тоді як ОСОБА_1 від надання пояснень та підписів відмовився.

Сам протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 251 КУпАП та вірно прийнятий судом до уваги під час постановлення судового рішення. Даним, викладеним у протоколі суд надав юридичну оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, які поклав в основу свого рішення про визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. Саме положеннями вказаної статті визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, а також пояснення осіб, свідків та показаннями технічних приладів, є тими доказами, які надають можливість зробити висновки про наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість певної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що підписи свідків у протоколі та у письмових поясненнях є підробленими, у справі не встановлено.

Візуально, підписи свідків у протоколі, у поясненнях, на зворотних повідомленнях про отримання судової повістки та у поясненнях, що завірені нотаріусом є схожими.

Але, у разі, якщо взяти до уваги, що свідки під час оформлення матеріалів не підписували жодних документів, то поліцейські не могли знати, як виглядають підписи свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а отже, не могли вчинити жодних дій щодо їх підроблення, як на цьому наполягає сторона захисту.

На спростування правильності судового рішення стороною захисту надані нотаріально посвідченні пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які не заперечують, що проходили в той час по дорозі, де працівниками поліції був зупинений на автомобілі ОСОБА_1 .

При цьому, свідок ОСОБА_5 заперечує, що працівники поліції в його присутності пропонували водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, він не бачив іншого понятого, працівнику надав тільки свої анкетні данні, нічого не підписував( а. с. 57).

Свідок ОСОБА_6 , також у нотаріуса повідомив, що ніхто в його присутності не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, працівнику поліції він повідомив свої анкетні данні, підписав чистий бланк і після звинувачень дівчат, які були поряд з автомобілем, про його перебування у стані наркотичного сп`яніння, покинув місце та пішов додому.

Згідно положень ст.272 Кодексу України про адміністративні правопорушення, свідок у справі про адміністративне правопорушення, ніякої відповідальності за надання неправдивих свідчень не несе, йому лише роз`яснюється обов`язок говорити суду правду.

Названі свідки у письмових поясненнях, доданих до матеріалів справи вказували на те, що були запрошені поліцейськими 21 лютого 2021 року близько 23 год. 30 хв. та у їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння (а.с. 7, 8).

Будучи допитаним у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 також не заперечував, що 21 лютого 2021 року був запрошений працівниками поліції та чув, що поліцейський просив водія пройти тест, але водій відмовився. При цьому, свідок вказував на те, що саме група молодих людей вчинила сварку з поліцейськими.

З переглянутого відеозапису убачається, що один свідок був присутнім відразу після зупинки транспортного засобу, допитувався працівником поліції, на якого приятелі ОСОБА_1 чинили тиск, спочатку звинувачували свідка в отриманні грошових коштів за дачу показань, а у подальшому - у вживанні наркотичних речовин, хапали за одяг свідка та знімали на відео.

Відеокамерою зафіксована присутність на місці зупинки автомобіля інших осіб, окрім поліцейських, ОСОБА_7 та його компанії, що позбавляє сторону захисту стверджувати про відсутність на місці зупинки автомобіля іншого свідка, який підійшов пізніше, і через зухвалу поведінку порушника та його приятелів, неможливо було відобразити докладно увесь перебіг подій.

На відеозапису чітко видно, що автомобіль зупинився на вимогу патрульного автомобіля, який подав звуковий сигнал та включив проблискові маячки. При правосторонньому русі водій переїхав та зупинився з лівого боку дороги, аварійні вогні у транспортному засобі, не увімкнув.

З місця водія автомобіля вийшов ОСОБА_1 . Спочатку він повідомив поліцейських, що рухався досить повільно через технічні несправності та намагається доїхати СТО, а у подальшому став заперечувати факт керування автомобілем та вказав, що перебував на пасажирському сидінні, намагався втекти від поліцейських, які відразу після зупинки автомобіля відрекомендувалися, тоді як ОСОБА_1 вимагав надати йому паспорти.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав, що він виходив з місця водія автомобіля, яким керувала свідок ОСОБА_2 , що не заслуговує на довіру. Працівники поліції спостерігали рух автомобіля, подали сигнал зупинки, з точки зору здорового глузду, яка була необхідність мінятися місцями зі свідком, якщо свідок має посвідчення на право керування транспортними засобами. Більш того, тілобудова ОСОБА_1 виключає його переміщення з пасажирського сидіння на місце водія, без виходу з автомобіля.

Присутні в автомобілі ОСОБА_1 жінки, не повідомляли поліцейських, що одна з них керувала автомобілем, вони перешкоджали роботі поліцейських, переконували їх у тому, що автомобіль зламався, вони не їхали, а стояли та чекали на тверезого водія, ображали запрошеного свідка ОСОБА_6 , відверто тисли на нього, щоб він покинув місце зупинки автомобіля.

Загалом поведінка ОСОБА_1 дійсно не відповідала обстановці, спочатку він спокійно відреагував на те, як поліцейські представились та запропонували надати посвідчення водія, у подальшому він мовчки намагався втекти від них, потім став поводити себе агресивно та погрожувати, висловлюючись нецензурною лайкою, у подальшому взагалі зателефонував до поліції та повідомив про те, що патрульні вимагають у нього грошові кошти та звинуватив їх у корупційних діяннях, що не відповідало дійсності.

Беззаперечно, відеозаписом підтверджено, що ОСОБА_1 неодноразово відмовлявся від проходження огляду, як на місці зупинки транспортного засобу, так і поїхати у лікарню. Під час його відмови від проходження такого огляду були присутні не тільки працівники поліції, а й свідки ОСОБА_2 , яка фактично є цивільною дружиною правопорушника, свідок ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_3 , які є знайомими, разом відпочивали та є зацікавленими у тому, щоб ОСОБА_1 уникнув відповідальності.

За вимогами п. 1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано Указом Президії ВП УРСР № 2614-УПІ від 25.04.1974 - кожний транспортний засіб або склад транспортних засобів, які перебувають у русі, повинні мати водія.

Оцінка зібраних доказів, поза розумним сумнівом доводить, що саме ОСОБА_1 , а не інша особа, 21 лютого 2021 року о 23 годині 35 хвилин в м. Бахмач по вул. Першотравневій ОСОБА_1 керував автомобілем Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 .

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Таким чином, критика апелянтом дій працівників поліції у даному випадку є безпредметною з огляду на те, що виконання вимог поліцейського пройти огляд є обов`язком водія, який після проведення огляду та у разі незгоди з вимогами пройти такий огляд, мав усі підстави оскаржити дії поліцейських у встановленому законом порядку.

При цьому, стверджуючи про те, що після того, як відеокамери були вимкнені він погодився пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 не надав жодних доказів на підтвердження своїх аргументів. Більш того, якщо він погодився, а працівники поліції йому у цьому відмовили, то він мав змогу самостійно пройти такий огляд у найближчому закладі охорони здоров`я,чого не зробив.

Неодноразово наголошуючи поліцейським на тому, що він знає свої права, ОСОБА_1 забув про обов`язки.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, висновки суду про винуватість водія ОСОБА_1 у невиконанні вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні обставин справи та є цілком обґрунтованими, а зміна пояснень свідків обумовлена виключно впливом та тиском з боку на них ОСОБА_1 , який судячи з його поведінки 21 лютого 2021 року о 23 годині 35 хвилин в м. Бахмач по вул. Першотравневій, переконаний, що обов`язки існують для поліцейських та інших осіб, які повинні діяти виключно у спосіб передбачений законом, тоді як він сам вправі чинити на власний розсуд, не зважаючи на етичні моральні принципи та вимоги закону.

При накладенні стягнення, суд в повній мірі врахував, особу порушника, навмисну форму вини, і з урахуванням обставин правопорушення, обрав правильну міру відповідальності, з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі поваги до законів України, правил співжиття та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 33, 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 29 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець