Справа № 359/5608/21
Провадження № 3/359/2657/2021
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 червня 2021 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Левченко А.В., розглянувши за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративний матеріал, що надійшов від батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 013442, 14 червня 2021 року о 12 год. 18 хв. в м. Бориспіль по вул. Київський шлях, 100, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_3 , явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей розширені, що не реагують на світло, почервоніння обличчя, сповільненість мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п .2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що 14.06.2021 року близько 12:18 год. керував транспортним засобом, автомобілем марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_3 , та був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування з ним працівники поліції останні вирішили, що в нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння. В той же час, на момент зупинки він будь-яких наркотичних засобів не вживав. Він не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння, і бажав його пройти на місці. Разом з тим, працівники поліції не роз`яснили йому належним чином порядок проходження огляду на стан сп`яніння, і відразу почали складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Враховуючи такі неправомірні дії працівників поліції, він їм не довіряв, а тому вирішив, що пройде огляд у лікаря самостійно і в такий спосіб доведе, що був тверезий. Тому він негайно проїхав до лікарні і пройшов медичне освідування самостійно. За результатами вказаного огляду ним було отримано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого у нього ознак сп`яніння не виявлено, який було ним надано у судовому засіданні. У зв`язку з чим, просив суд закрити дану справу, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов до наступного висновку.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильно вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також відеозаписом.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях правової позиції, за якою суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку встановлених Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження освідування зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення від 14.06.2021 серії ДПР18 № 0134442.

Разом з тим, як зазначив у судовому засіданні ОСОБА_1 , від проходження огляду він відмовився у зв`язку з тим, що не довіряв працівникам поліції. Після того, як працівники поліції склали відносно нього протокол він одразу поїхав до лікарні та пройшов огляд.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 002789 від 14.06.2021, приєднаного до матеріалів справи за клопотанням ОСОБА_1 , останній протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення медичного огляду, а саме: о 14:00 год., пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, за наслідками якого ознак сп`яніння не виявлено, а отже останній був тверезий. Це в свою чергу свідчить про те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення.

З огляду на сукупність вищевказаних доказів, винність ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку не доведена поза розумним сумнівом.

Враховуючи все вищевикладене, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 013442 від 14.06.2021 р., складений щодо ОСОБА_1 не можливо визнавати такими процесуальними документами, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суддя оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя А.В. Левченко