Справа № 456/2063/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 липня 2021 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який працює ПФ « ОСОБА_2 »,

за ч.4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

22.06.2021 року з Городоцького районного суду Львівської області до Залізничного районного суду м.Львова, на підставі ч.2 ст.276 КУпАП, передано справу №456/2063/21 (провадження №3/441/647/2021) про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.121 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2021 року головуючим суддею обрано Мруць І.С.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серія АББ №105976 від 23.04.2021 року, ОСОБА_1 23.04.2021 року о 14 год. 30 хв. на автодорозі Київ-Чоп 610 км., керуючи автомобілем «Hyundai Accent» н.з. НОМЕР_1 , в якого був відсутній передній бампер, передбачений конструкцією автомобіля, 27.01.2021року притягався до відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП постанова серія ЕАМ №3718158, чим порушив вимоги п. 31.4.7е ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.4 ст.121 КУпАП.

21.07.2021 року до суду надійшли пояснення ОСОБА_1 , у яких він зазначає, що не погоджується із викладеною в протоколі кваліфікацією правопорушення, вважає протокол складеним неправомірно. Зазначає, що матеріали справи не містять будь яких належних та допустимих доказів, які вказують на вчинення ним правопорушення. Звертає увагу суду, що суть правопорушення, що викладена в протоколі про адміністративне правопорушення не містить складу за ч.1 ст.121 КУпАП, тобто не йдеться ні про переобладнання транспортного засобу, ні про несправність, яка забороняє експлуатацію. Вважає, що відсутня ознака повторності. Додає, що в матеріалах справи відсутні письмові докази того, що його протягом року було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1-3 ст.121 КУпАП, а саме не надано належним чином завіреної копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1-3 ст.121 КУпАП, яка набрала законної сили, а також докази того, що транспортний засіб, яким він керував, підлягає обов`язковому технічному контролю, так само і факт того, що такий технічний контроль не було своєчасно пройдено. Просить застосувати до нього ст.22 КУпАП, звільнити його від відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення аналогічні письмовим.

Заслухавши пояснення учасника процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч. 4 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

Об`єктивна сторона ч.ч.1-3 ст.121 КУпАП полягає у керуванні водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів; керуванні водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації; керуванні водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 порушив п. 31.4.7е ПДР України, відповідно до якого забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: інші елементи конструкції: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 притягався до відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП 27.01.2021 р. постанова ЕАМ №3718158. У довідці інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП ст.лейтенанта поліції Попович Х. зазначено, що згідно інформаційного порталу Національної поліції України, гр-н ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягався 27.01.2021 року Управлінням патрульної поліції у Львівській області до адміністративної відповідальності за скоєння 27.01.2021 року правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Таким чином, у протоколі викладено склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, а саме повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті - керування водієм транспортним засобом, що має інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється (відсутній передбачений конструкцією бампер).

Суд не бере до уваги доводи ОСОБА_1 щодо обов`язкового технічного контролю транспортного засобу, оскільки такі не стосуються справи.

Суд не застосовує до ОСОБА_1 ст.22 КУпАП, яка передбачає можливість звільнення від адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Законом України про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху від 16.02.2021 року, ст.22 КУпАП доповнено приміткою такого змісту : "Примітка. Положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - четвертою статті 126 та статтею 130 цього Кодексу".

Водночас суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23- рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому суд приймає вмотивовану постанову тільки в межах викладених уповноваженою посадовою особою у протоколі про адміністративне правопорушення та обсягу доказів, наявних в матеріалах справи.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та додані до протоколу.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

В порушення вимог ст.251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено доказів вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

За наведених обставин, суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст.121 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом 10 днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: І.С. Мруць