м. Лиман Справа № 236/3119/21
Провадження № 3/236/728/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2021 року суддя Краснолиманського міського суду Донецької області Бєлоусов А. Є., за участі: секретаря судового засідання Теліуса С.С., дільничного офіцера поліції Відділу поліції № 3 Краматорського РУП ГУ НП у Донецькій області Валебного О.Д., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Керанчука В.Б., потерпілої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Відділу поліції № 3 Краматорського РУП ГУ НП у Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП):

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у м. Красний Лиман Донецької області, який має середню технічну освіту, працює електромонтером у КП «Лиманська служба єдиного замовника», не є одруженим, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з матеріалами про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду з Відділу поліції № 3 Краматорського РУП ГУ НП у Донецькій області, ОСОБА_1 15.07.2021 о 23 год. 00 хв. біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_2 , висловлювався на адресу потерпілої нецензурною лайкою, погрожував їй фізичною розправою, тобто вчинив умисне діяння психологічного характеру, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Діяння ОСОБА_1 службовими особами територіального органу поліції кваліфіковане за ч.1 ст. 173-2 КУпАП як умисне діяння психологічного характеру, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілої (протокол у справі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 645950 від 20.07.2021).

Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 своєї вини у скоєнні правопорушення не визнав, пояснив, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , але в період з 2019 р. по 2021 р. вони разом не мешкали, спільного господарства не вели, від шлюбу вони мають малолітню донку ОСОБА_3 , донька на теперішній час мешкає разом із матір`ю. 15.07.2021 ОСОБА_1 телефонував своїй малолітній дитині на особистий номер мобільного зв`язку, однак не зміг додзвонитись; згодом того ж дня, приблизно о 22 год. 30 хв., на дзвінок відповів брат дружини ОСОБА_4 , з якогось приводу почав у розмові ображати ОСОБА_1 нецензурною лайкою, останній вирішив піти до місця проживання дружини (домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ), щоб з`ясувати, чому ОСОБА_4 себе так поводить. Коли ОСОБА_1 підійшов до вказаного будинку, з подвір`я вийшли ОСОБА_2 , її брат ОСОБА_4 , її батьки, вони ж на місце події вже викликали співробітників поліції. Між ОСОБА_1 та родичами його дружини сталась сварка, під час конфлікту вони всі виражались грубою нецензурною лайкою. Співробітники поліції намагались припинити сварку, вгамувати учасників конфлікту, просили батьків ОСОБА_2 «не провокувати»; ОСОБА_1 пішов додому, а 20-го липня його запросив до себе дільничний офіцер поліції ОСОБА_5 для складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення (домашнє насильство).

Захисник адвокат Керанчук В.Б. вважав, що у діянні його клієнта відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 станом на 15.07.2021 вже три роки не мешкали як одна родина, між ними не було сімейних зв`язків, тому ОСОБА_1 не є суб`єктом домашнього насильства. Також адвокат зауважив, що ОСОБА_2 зверталась до органу поліції з «заявою про вчинення кримінального проступку та іншу подію», але службовими особами поліції так і не було прийнято рішення щодо відсутності у діянні ОСОБА_1 складу кримінального проступку, натомість одразу складено протокок про адміністративне правопорушення; відсутність попереднього процесуального рішення адвокат вважав підставою для повернення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення для належного оформлення до органу поліції.

Дільничний офіцер поліції Валебний О.Д. в судовому засіданні пояснив, що 16.07.2021 йому для опрацювання надійшов матеріал, зареєстрований в журналі єдиного обліку Відділу поліції № 3 Краматорського РУП, з приводу повідомлення ОСОБА_2 про застосування її чоловіком ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру; після вивчення матеріалу, офіцер поліції дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення і викликав останнього до свого службового кабінету для складання протоколу, це було 20.07.2021, вказаний протокол офіцер поліції направив для вирішення до суду. ОСОБА_5 особисто не був безпосереднім свідком події адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 під час розгляду справи пояснила, що вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_1 , з часом сімейні стосунки між ними не склались, подружжя кілька років мешкає окремо, але шлюб між собою розірвали лише в серпні 2021 року; після припинення шлюбних стосунків ОСОБА_6 у телефонних розмовах неодноразово погрожував дружині фізичною розправою з мотивів ревнощів, 15.07.2021 пізно ввечері ОСОБА_1 прийшов додому до батьків дружини, вчинив там сварку, голосно висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, ОСОБА_2 з цього приводу змушена була зателефонувати на лінію «102» і викликати поліцейських на місце події.

Суддя, вислухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 9 КУпАП єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Норми ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису

З огляду на зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 645950 від 20.07.2021, складеного відносно ОСОБА_1 , та відмову останнього від визнання своєї вини, службові особи органу поліції повинні довести, зокрема, факт застосування ОСОБА_1 до його дружини ОСОБА_2 насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погроз, образ чи переслідування.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобами фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зокрема, до протоколу у справі про адміністративне правопорушення від 20.07.2021 були додані та досліджені в судовому засіданні:

-копія рапорту про надходження 15.07.2021 о 23 год. 07 хв. повідомлення зі служби «102» про здійснення погроз ОСОБА_1 на адресу заявниці ОСОБА_2 , зареєстрований в журналі єдиного обліку Відділу поліції № 3 Краматорського РУП за № 4973;

-копія складеного 15.07.2021 протоколу прийняття поліцейським СРПП Войловим О.В. від ОСОБА_2 заяви про подію правопорушення; потерпіла просила вжити заходів до її чоловіка ОСОБА_1 , котрий 15.07.2021 та протягом 3 місяців до цього телефонує заявниці з погрозами фізичною розправою, висловлюється на адресу заявниці нецензурною лайкою;

-копія письмових пояснень ОСОБА_2 , наданих 15.07.2021 працівнику поліції з приводу конфлікту з чоловіком ОСОБА_1 ;

-копія виданого співробітником поліції термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 (на період з 16.07.2021 по 26.07.2021) у зв`яжу з вчиненням домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_2 (погрожував дружині фізичною розправою, штовхався, образливо чіплявся).

Крім того, за клопотанням потерпілої ОСОБА_2 в судовому засіданні було оглянуто диск з відеозаписом події конфлікту, який виник між ОСОБА_1 та потерпілою 15.07.2021 після 23-ї год. поблизу двору домоволодіння АДРЕСА_2 . Зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 висловлювався на адресу ОСОБА_2 образливо грубою нецензурною лайкою, це відбулося в присутності близьких родичів потерпілої та співробітників поліції в громадському місці (поза межами двору домоволодіння АДРЕСА_2 ). Після перегляду відеозапису ОСОБА_1 визнав, що на відеозапису зображено саме його та інших учасників конфлікту, який стався 15.07.2021 після 23-ї год.

Вирішуючи справу про адміністративне правопорушення по суті, суддя звертає увагу на таке.

Норми п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначають домашнє насильство як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, в тому числі, на подружжя та колишнє подружжя (ч.2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відтак, суддя не бере до уваги твердження захисника Керанчука В.Б. з приводу того, що ОСОБА_1 не є суб`єктом відповідного адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 станом на 15.07.2021 перебували в зареєстрованому шлюбі (були подружжям, хоча і не мешкали разом з однією адресою), закон не ставить відповідальність за домашнє насильство у залежність від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа.

Диспозиція ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність винної особи, зокрема, за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав факт виникнення сварки між ним та потерплою, близькими родичами потерпілої 15.07.2021 після 23-ї год. за місцем проживання батьків потерпілої ( АДРЕСА_2 ). За його словами, під час сварки ОСОБА_1 був обурений неправомірними (на його думку) діями ОСОБА_2 та її брата ОСОБА_4 , висловлювався грубо на її адресу, сварка відбувалась публічно, в присутності близьких родичів потерпілої та співробітників поліції. Факт застосування лайливих слів ОСОБА_1 відносно неї самої також підтвердила в судовому засіданні ОСОБА_2 , це відображено на відеозапису, наданому потерпілою, ОСОБА_1 не заперечує, що на згаданому відео зображено саме його та інших учасників конфлікту.

ОСОБА_1 посилався на норми ст. 307 Цивільного кодексу (ЦК) України, згідно з якими фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Під час судового розгляду справи з`ясовано, що відеозйомку конфлікту між подружжям 15.07.2021 здійснював рідний брат потерпілої ОСОБА_4 за допомогою власного мобільного телефону, про факт зйомки на відео потерпіла та її родичі заздалегідь попередили ОСОБА_1 , намагаючись утримати його від подальших протиправних дій.

Водночас згідно зі ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. У сфері приватно - правових відносин діє загально дозвільний спосіб правового регулювання, згідно з яким «дозволеним є все, що прямо не заборонено законом». В розглядуваній ситуації ОСОБА_1 пізно ввечері без будь-якого запрошення прийшов до місця мешкання батьків своєї дружини ОСОБА_2 та намагався там вчинити конфлікт, в цьому випадку вбачається виправданим застосування відеозйомки близькими родичами потерпілої як способу захисту ОСОБА_2 від протиправних дій іншої особи.

Отже, не вбачається підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 щодо визнання наданого потерпілою відеозапису недопустимим доказом у справі.

Хоча слова, вжиті ним відносно дружини ОСОБА_1 не вважає лайкою, однак суддя вбачає у таких висловлюваннях ознаки публічного приниження людської гідності потерпілої, образливого ставлення до ОСОБА_2 , що могло спричинити шкоду психічному здоров`ю потерпілої.

На підставі досліджених доказів суддя дійшов висновку про те, що в діянні ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, докази його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, котрі були повно та всебічно досліджені.

Хоча потерпіла і зверталась до органу поліції з «заявою про вчинення кримінального проступку та іншу подію», ОСОБА_2 використала саме той бланк, котрий був наданий їй співробітником поліції, сутність її заяви (вчинення психологічного насильства чоловіком до дружини) відображено в заяві правильно, зі змісту заяви не вбачається обставин скоєння кримінального правопорушення (зокрема, за складом «домашнє насильство», передбаченим ст. 126-1 Кримінального кодексу (КК) України, де наголошується на умисному систематичному вчиненні фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя). Норми ст. 214 Кримінального процесуального кодексу (КПК) України передбачають, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, і не передбачають прийняття процесуального рішення про відмову у внесенні таких відомостей. При розгляді справи не було підтверджено факту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_2 стосовно дій ОСОБА_1 , натомість підтверджено складання відносно ОСОБА_1 протоколу у справі про адміністративне правопорушення. У протоколі серії ВАБ № 645950 від 20.07.2021 з достатньою повнотою відображена сутність того адміністративного правопорушення, котре ставиться в вину ОСОБА_1 ..

Таким чином, відбулось притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що виключає можливість притягнення цієї ж особи до кримінальної відповідальності за те ж саме діяння. Доводи захисника Керанчука В.Б. з приводу необхідності повернення матеріалів про адміністративне правопорушення на доопрацювання до органу Національної поліції не можуть бути визнані слушними.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного;2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди;3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі (ст. 34 КУпАП).

Обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її;2) повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення; 3) втягнення неповнолітнього в правопорушення; 4) вчинення правопорушення групою осіб; 5) вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин; 6) вчинення правопорушення в стані сп`яніння (ст. 35 КУпАП).

З огляду на те, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, є працевлаштованим, отримує регулярні доходи у виді заробітної плати, позитивно характеризується за територіальною громадою за місцем проживання та адміністрацією підприємства за місцем роботи, обставин, які б пом`якшували відповідальність, обставин, які б обтяжували відповідальність, в судовому засіданні не встановлено, тяжких наслідків правопорушення за собою не потягло, суддя вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 340 (триста сорок) 00 копійок.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується в доход держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок (згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01.01.2021 визначено прожитковий мінімуму для працездатних осіб на рівні 2270,00 грн.).

Керуючись ч.1 ст.173-2, ст. 283,284,285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Реквізити для сплати штрафу (Отримувач коштів: Донецьке ГУК/Лиманська МТГ/21081100; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785; Банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.); Рахунок отримувача UA0005564; Код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу 15 днів з дня вручення йому цієї постанови.

У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк стягнути в порядку примусового виконання цієї постанови з ОСОБА_1 в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави (код за ЄДРПОУ): 37967785; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0005564; Код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, та потерпілою особою до Донецького апеляційного суду через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її ухвалення.

Постанова набирає законної сили після спливу встановленого строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя -