ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/8625/21Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 33/817/499/21 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г. І., розглянувши в м. Тернопіль з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Вереса М. Я., апеляційну скаргу на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 02 серпня 2021 р., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Верес М. Я. просить постанову місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова місцевого суду є незаконною, не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Зазначає, що відповідно до відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції вбачається, що останній провокує ОСОБА_1 на конфлікт, розмова починається з того, що інспектор поліції заявив ОСОБА_1 , що він може затримати його на стільки часу, скільки захоче.

Також посилається на те, що жодний із фрагментів відеозаписів не має сукупності ознак, у зв`язку з чим водію ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ№200618, а саме: нечітка вимова, поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці, що не реагують на світло.

Крім цього, апелянт зазначає, що у 18:06 год., коли ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 висловлює згоду "поїхали", однак працівник поліції ігнорує згоду ОСОБА_1 пройти огляд, на що відповідає "вже не має "поїхали", оскільки ви відмовились від проходження огляду на стан сп`яніння", хоча протокол про адміністративне правопорушення починає складатись лише 18:20 год.

Одним із доводів апеляційної скарги слугує те, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі було складено до моменту зупинки ОСОБА_1 о 17 год. 55 хв., що свідчить про недопустимість цього доказу.

Зазначає, що після підписання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля і поїхав, при цьому працівники поліції не вилучили у останнього ні автомобіля, ні водійського посвідчення.

Вказує, що відеозаписи, які містяться в матеріалах справи, здійснено з порушенням вимог чинного законодавства, а саме працівники поліції здійснювали відеозйомку нагрудними відеокамерами з перериванням в часі.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Вереса М. Я., які в судовому засіданні апеляційного суду підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати рішення суду першої інстанції, закривши провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, прихожу до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції при розгляді справи не дотримано, внаслідок чого поза увагою судді залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи.

Згідно з постановою місцевого суду ОСОБА_1 09 травня 2021 року близько 17 год. 55 хв. на автодорозі М-19 в с. Велика Березовиця керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Outlender», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці, що не реагують на світло, нечітка вимова, поведінка , що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у встановленому порядку на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №200618 від 09.05.2021 року, відеофіксацію із нагрудних камер працівників поліції, а саме № ВО-00186.

Порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В свою чергу дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року за № 1452/735.

Згідно з п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно п. 4 розділу 1 Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Так, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суд першої інстанції визнав останнього винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: дійшов висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння.

З такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на таке.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав та пояснив, що 09.05.2021 близько 17 год. 55 хв. на автодорозі М-19 в с. Велика Березовиця керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Outlender», номерний знак НОМЕР_1 , допустив порушення ПДР внаслідок перевищення встановленої швидкості, у зв`язку із чим його було зупинено. В подальшому працівник поліції вимагав у нього пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, від якого він не відмовлявся, а готовий був пройти, проте, інспектор поліції відповів йому, оскільки він вже відмовився від проходження, у зв`язку із чим на нього буде складений адмінпротокол.

Такі пояснення ОСОБА_1 не спростовані жодним доказом, наявним в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Згідно долученого до матеріалів справи відеозапису DSLX300126_000126, оглянутому в судовому засіданні апеляційного суду, вбачається, що о 18:07:17 09 травня 2021 року ОСОБА_1 повідомив працівника поліції, що готовий проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, проте, працівник поліції надав відповідь, що "немає "поїхали", ви вже відмовились". Відтак, відеозапис не містить фіксації того, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, як про це зазначено у протоколі.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735.

За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння поряд із доведенням факту відмови водія від проходження зазначеного огляду, підлягає доведенню факт наявності у цього водія ознак наркотичного сп`яніння, перелік яких визначений у п.4 Інструкції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (перерахованих у п.3 Інструкції: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці) (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або, навпаки, підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Цих вимог відповідних нормативних документів у ході провадження у даній справі дотримано не було. Так, пославшись у протоколі про адміністративне правопорушення на наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння у виді: нечітка вимова, поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці, що не реагують на світло, поліцейські водночас не виявили ознак наркотичного сп`яніння у водія та не провели його огляду.

Із оглянутого відеозапису, зробленого за допомогою нагрудної камери поліцейського вбачається, що у ОСОБА_1 відсутні ознаки наркотичного сп`яніння вказані поліцейським, в тому числі - поведінка, що не відповідає обстановці. Із даного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 веде себе адекватно, спілкується із поліцейськими, логічно висловлює свої міркування, скоординований у своїх рухах.

Доказів наявності таких ознак у ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Судом встановлено, що співробітниками поліції порушені вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09 листопада 2015 року і проведення такого огляду від 09 травня 2021 року в частині процедури огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичній установі, у суду відсутні достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.5 ПДР України відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Застосовуючи закріплений в ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь, приходжу до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена.

У силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №463/1352/16-а (постанова КАС ВС від 08.07.2020 №463/1352/16-а).

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 серпня 2021 року щодо ОСОБА_1 не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки висновки судді не ґрунтуються на доказах, які не викликають сумнівів у своїй достовірності, а судовий розгляд, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, було проведено без повного, об`єктивного та всебічного з`ясування всіх обставин справи та її вирішення у відповідності до вимог закону.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з пунктом 2 частини 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Вереса М. Я. підлягає задоволенню, а постанова судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 серпня 2021 року- скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Вереса М. Я. задовольнити.

Постанову судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 серпня 2021 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя