33/804/259/21
264/7143/20
Єдиний унікальний номер 264/7143/20
Номер провадження 33/804/259/21
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий 1 інстанції: Пустовойт Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Преснякова А.А.,

за участю секретаря судового засідання Полієвиць Н.І.,

особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Орєхова М.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Маріуполі Донецької області клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05.01.2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Відповідно до постанови суду, 19.10.2020 року о 22.06 годині біля будинку №64 по вул. Заозерній в Кальміуському районі м. Маріуполя, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за керування автомобілем «Kia Sephia», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів), що згідно п.п.1.2, 1.3 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, стало підставою для вимоги про проходження відповідно до встановленого п.п.2, 3 Інструкцією порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу Drager Alkotest та медичного огляду, від яких він відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 січня 2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, визнавши причину пропуску поважною; скасувати оскаржуване судове рішення, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування вимог про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 05.01.2021 року зазначає, що розгляд справи відбувся за його відсутністю, копія постанови надіслана йому не була. 10.03.2021 року він звернувся до суду першої інстанції з заявою про видачу копії судового рішення, та лише 30.03.2021 року отримав копію постанови відносно нього.

Вказує, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, неправильним застосуванням закону України про адміністративну відповідальність.

Позиції учасників судового провадження

ОСОБА_1 підтримав клопотання, просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду зазначив, що отримував лише одну повістку про явку до суду, крім того, він перебував на лікарняному, про що є довідка в матеріалах справи. Підтвердив, що посвідчення водія у нього було вилучено 05.02.2021 року після розгляду справи судом.

Захисник Орєхов М.В. просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду від 05.01.2021 року, оскільки судовий розгляд проведений без участі його підзахисного, що в розумінні з практикою ЄСПЛ є порушенням права на захист, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав лише 30.03.2021 року, тому апеляційна скарга була подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Орєхова М.В., які просили поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки вважають, що цей строк пропущений з поважних причин, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала за таких підстав.

Відповідно до ст.294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 402647, який складений 19.10.2020 року щодо порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 , а також з доданого до нього відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 від підпису в протоколі відмовився, при цьому йому були роз`яснені його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а також повідомлено належним чином про день, місце та час слухання справи про адміністративне правопорушення стосовно нього, а саме на 02.11.2020 року о 10.00 годині в Іллічівському районному суді м.Маріуполя.

Крім того, в матеріалах справи містяться судові повістки, які були направлені судом першої інстанції ОСОБА_1 про дати розгляду справи, які були отримані ним особисто під підпис, завчасно до дат судових засідань, зокрема на 30.12.2020 року (а/с 15) та 05.01.2021 року (а/с 16).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відбувся 05.01.2021 року у Іллічівському районному суді м. Маріуполя Донецької області без участі останнього (а/с 13).

З огляду на наведене, ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо нього Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області, останній не був обмежений у конституційних правах, окрім того, для отримання інформації щодо стану розгляду судових справ і прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» і «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, стадії її розгляду, тож ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість дізнатися про прийняте рішення вже після судового розгляду і у визначений ст. 294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Крім того, в матеріалах справи наявний лист начальника відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Донецькій область від 09.02.2021 року (а/с 21), з якого вбачається, що на виконання постанови від 05.01.2021 року в частині позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік ОСОБА_1 , у останнього було вилучено посвідчення водія.

На підставі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин.

Крім того, КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення, а з моменту винесення постанови.

За правовим змістом зазначених норм, строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути поновлений апелянту тільки виключно у разі, коли він пропущений з поважних причин, які об`єктивно позбавляли останнього реалізувати своє законне право на оскарження судового рішення.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 посилається на те, що він копію оскаржуваного судового рішення отримав лише 30.03.2021 року, а під час розгляду справи перебував на лікарняному, тому вважає, що пропуск строку на апеляційне оскарження постанови є поважним і має бути поновленим.

Між тим, з доданої до апеляційної скарги виписки з медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_1 від 21.04.2021 року вбачається, що останній перебував на лікарняному з 10.12 по 24.12.2020 року, з 26.12.2020 по 02.01.2021 року та з 07.02.2021 по 16.02.2021 року (а/с 47), тоді як розгляд справи відбувся 05.01.2021 року.

З огляду на наведене, не можна визнати поважними причинами пропуск строку оскарження постанови суду від 05.01.2021 року, оскільки строк подачі апеляційної скарги на вказану постанову становив по 15.01.2021 року включно, ОСОБА_1 мав можливість у визначені законом строки подати апеляційну скаргу та в цей час не перебував на лікарняному.

Подаючи апеляційну скаргу після пропуску строку на апеляційне оскарження, сторона справи повинна навести достатні поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, які б об`єктивно перешкоджали звернутися до суду у визначений КУпАП строк, а отже вплинули на право сторони реалізувати конституційні засади, які визначають право на оскарження судового рішення. Даних поважних причин наведено не було, тож на думку суду апеляційної інстанції відсутні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

З цього приводу слід зазначити, що Донецьким апеляційним судом вже вирішувалось питання про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05.01.2021 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Донецького апеляційного суду від 12 квітня 2021 року ОСОБА_1 було відмовлено в поновленні строку на подачу апеляційної скарги на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05.01.2021 року (а/с 34-37).

У зв`язку з вищенаведеними обставинами та з урахуванням положень ч.2 ст.294 КУпАП, відповідно до яких, початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а також практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, апеляційна скарга ОСОБА_1 подана з пропуском встановленого законом строку на оскарження, при цьому ОСОБА_1 був належно повідомлений про судовий розгляд Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області справи про адміністративне правопорушення стосовно нього, він не був обмежений у конституційних правах, апеляційна скарга подана ОСОБА_1 до суду першої інстанції 21.04.2021 року, тобто з порушенням строку на апеляційне оскарження судового рішення, в апеляційній скарзі та у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисником адвокатом Орєховим В.М. не наведено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Таким чином, ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05.01.2021 року повинно бути відмовлено, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами статей 289, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 у поновлені строку на подачу апеляційної скарги на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05.01.2021 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Апеляційну скаргу на постанову судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 січня 2021 року стосовно ОСОБА_1 повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя