ПОСТАНОВА

іменем України

"19" липня 2021 р. смт.Мілове

Суддя Міловського районного суду Луганської області Гуцол М.П., розглянувши матеріал, що надійшов від ВПС «Мілове» ім. В. Банних про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч. 1ст. 204-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення СхРУ № 276038 від 28.06.2021 року в якому вказано, що 28.06.2021 року о 12:40 год., в пункті пропуску «Мілове» під час здійснення прикордонного контролю виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який відповідно до інформації, наявної в базі даних ДПКУ, 04.03.2020 року виїхав з контрольованої території України до ТОТ України через пункт пропуску «Новоторїцьке», а 28.07.2021 року в`їхав на територію України з РФ через ППр «Мілове». Особою надано письмові пояснення, в яких він зазначив, що 27.06.2021 року здійснив виїзд з ТОТ до РФ на напрямку н.п. Успенка (ТОТ) н.п. ОСОБА_2 (РФ) в районі н.п. Успенка, що також підтверджується витягом з БД відповідно до якого відсутня інформація про виїзд з ТОТ через КПВВ. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.3 ПКМУ № 815 від 17.07.2019 року «Про затвердження Порядку вїзду осіб, переміщення товарів на ТОТ у Донецькій та Луганськиій областях і виїзду з таких територій», тобто скоїв правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.1ст.204-2КУпАП, порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, при досліджені протоколу про адміністративне правопорушення, доданого до нього рапорту та пояснень ОСОБА_1 судом встановлено ряд недоліків перелічених документів, що виключає можливість визнання їх допустимими доказами з огляду на наступне.

За змістом абз. 1 ст. 270 КУпАП інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

У супереч викладеній нормі закону посадова особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення та відбирала пояснення у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не забезпечила участь законного представника при вчиненні вказаних процесуальних дій. Вказана обставина на переконання суду свідчить про порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та тягне за собою юридичний наслідок у вигляді визнання доказів, здобутих з порушенням такого права недопустимими.

Окремо суд звертає увагу на те, що сам факт визнання особою вини у адміністративному правопорушенні не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень про накладення на таку особу стягнення за відсутності інших належних доказів, тому не звільняє посадову особу суб`єкта владних повноважень доводити правомірність прийнятого рішення.

Рапорт інспектора прикордонної служби не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення за відсутності інших належних та допустимих доказів на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що перед судом не було доведено, що у діях ОСОБА_1 при перетині державного кордону України було встановлено порушення «Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2019 року № 815, оскільки не було доведено перетинання державного кордону України з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово недіючий пункт пропуску через державний кордон України.

Наведене свідчить про відсутність будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 204-2КУпАП.

Оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, а тому провадження відносно нього підлягає закриттю за п.1 ч.1ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. ст.204-2, 247, 254, 268, 278 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 204-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 204-2 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Міловський районний суд Луганської області.

Суддя: М.П. Гуцол