05.08.2021 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/453/21
Провадження № 3/533/172/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П., за участю секретаря судового засідання Кругловецького Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Державної екологічної інспекції Центрального округу про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місто народження: м. Горішні Плавні, Полтавська область; громадянин України; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; працює генеральним директором ТОВ «Біланівський ГЗК»; до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалася,

за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 91-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

В С Т А Н О В И В :

25 травня 2021 року на адресу Козельщинського районного суду Полтавської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення від Державної екологічної інспекції Центрального округу (надалі Інспекція та/або ДЕІ ЦО) про притягнення до адміністративної відповідальності генерального директора ТОВ «Біланівський ГЗК» ОСОБА_1 по факту порушення ним частини другої статті 91-5 КУпАП «Порушення вимог законодавства у сфері оцінки впливу на довкілля».

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 01098, складеного 19.05.2021 року старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу Корнюшкіною Іриною Михайлівною, громадянин ОСОБА_1 , який працює на посаді генерального директора ТОВ «Біланівський ГЗК» (39802, Полтавська область, м. Горішні Плавні, вулиця Будівельників, буд. 16), здійснив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 91-5 КУпАП, тим, що о 15 год. 30 хв. 19.05.2021, будучи посадовою особою генеральним директором ТОВ «Біланівський ГЗК», здійснив недотримання під час господарської діяльності, експлуатації об`єктів і інших втручань у природне середовище і ладшафти, у тому числі з видобуванням ресурсів корисних копалин, використанням техногенних родовищ корисних копалин, екологічних умов, передбачених у висновку з оцінки впливу на довкілля, рішенні про провадження планованої діяльності та проектах будівництва, розширення, перепрофілювання, ліквідації (демонтажу) об`єктів, інших втручань у природне середовище і ландшафти, у тому числі з видобуванням корисних копалин, а саме: не виконав вимоги висновку державної екологічної експертизи Міністерства екології та природних ресурсів України від 31.08.2016 № 7-03/12-13215/10-16, що є порушенням ст. 3, 9, 17 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля». Унаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства державі шкода не заподіяна.

На підтвердження вчинення гр. ОСОБА_1 указаного адміністративного правопорушення Державною екологічною інспекцією Центрального округу надано витяг з акту № 06-28/288, складеного 19.05.2021 за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Товариством з обмеженою відповідальністю «Біланівський гірничо-збагачувальний комбінат» (ТОВ «Біланівський ГЗК», ідентифікаційний код 36601298).

ОСОБА_1 не погодився зі складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення та 09.06.2021 подав письмові пояснення з клопотаннями про відкладення розгляду справи та закриття провадження у справі через відсутність події та складу правопорушення. У письмових поясненнях зазначив, що положення протоколу свідчать, що в його основу буди покладені дані, які були встановлені під час проведення планового заходу державного нагляду (контролю) та відображені в Акті (п. 6, 7, 8, 9, 11 розділу «Опис виявлених порушень вимог законодавства»), проте дані, які містяться в Акті не відповідають дійсності з огляду на викладене по тексту пояснень, та ТОВ «Біланівський ГЗК» під час здійснення господарської діяльності не допускав порушення вимог висновку державної екологічної експертизи від 31.08.2016 № 7-03/12-13215/10-16, який у розумінні ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» має статус висновку з оцінки впливу на довкілля, а тому подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 91-5 КУпАП, відсутні.

Судове засідання, призначене на 14.06.2021 на 10.00 годину за заявою ОСОБА_1 було відкладено на 05.08.2021 на 09.00 годину. 04.08.2021 через канцелярію суду надійшло повторне клопотання ОСОБА_1 про перенесення судового засідання у справі, яке обґрунтоване тим, що у провадженні Полтавського окружного адміністративного суду перебуває провадження у адміністративній справі № 440/6565/21 за позовом ТОВ «Біланівський ГЗК» про визнання протиправними окремих дій ДЕІ ЦО під час проведення планового заходу державного нагляду (контролю) та скасування припису. Зазначає, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду, яке за припущенням особи може бути ухвалене 31.08.2021, будуть встановлені юридичні факти, які мають значення для правильного вирішення даної справи про адміністративне правопорушення.

Суддя відхиляє зазначене клопотання про перенесення судового засідання, оскільки заявлені у клопотанні підстави не є належними та достатніми для відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, зважаючи на обмежений строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП. Відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення на іншу дату - пізнішу за дату судового засідання у Полтавському окружному адміністративному суді (31.08.2021) неминуче призведе до спливу строку накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі саме на підставі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, у той час як ОСОБА_1 не позбавлений права спростовувати факти, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, у цій справі, не посилаючись на матеріали іншої судової справи. Зважаючи на той факт, що ОСОБА_1 скористався своїм правом на надання пояснень та заперечень відносно висунутого проти нього звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та надав письмові пояснення з детальним викладенням власної правової позиції, а участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 91-5 КУпАП, відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП - не є обов`язковою, вважаю за можливе розглянути справу за його відсутності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.245 КУпАП , та розгляду справи у межах строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддею встановлено таке.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1-2 ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи... Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст. 91-5 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за недотримання під час провадження господарської діяльності, експлуатації об`єктів, інших втручань у природне середовище і ландшафти, у тому числі з видобуванням ресурсів корисних копалин, використанням техногенних родовищ корисних копалин, екологічних умов, передбачених у висновку з оцінки впливу на довкілля, рішенні про провадження планованої діяльності та проектах будівництва, розширення, перепрофілювання, ліквідації (демонтажу) об`єктів, інших втручань у природне середовище і ландшафти, у тому числі з видобуванням корисних копалин, використанням техногенних родовищ корисних копалин, а також змін у цій діяльності або подовження строків її провадження - до моменту забезпечення виконання таких екологічних умов.

На підтвердження вини особи у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення уповноваженим органом надано протокол про адміністративне правопорушення та акт, складений за результатами проведення планового (позапланованого) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання ТОВ «Біланівський ГЗК», керівником якого є ОСОБА_1 , щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів (надалі акт перевірки), з фактами, викладеними у якому, суб`єкт господарської діяльності не погодився, про що свідчать: відмітка на самому акті, ствердження керівника у письмових поясненнях про намір оскарження припису, який був складений ДЕІ ЦО за результатами проведення такого планового заходу, а також отримана суддею інформація з відкритого вебресурсу «Судова влада України» про відкриття провадження у адміністративній справі 440/6565/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Біланівський гірничо-збагачувальний комбінат" до Державної екологічної інспекції Центрального округу про визнання протиправним та скасування припису, визнання дій протиправними.

Інших доказів на підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення суду надано не було.

Як у протоколі, так і по суті в акті перевірки, ОСОБА_1 як посадова особа та керівник ТОВ «Біланівський гірничозбагачувальний комбінат» звинувачується у порушенні ст. 3, 9, 17 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

Відповідно до наведених норм закону:

-статтею 3 визначено сферу застосування оцінки впливу на довкілля у різних галузях (видах) діяльності;

- стаття 9 регулює процедуру та порядок видачі, отримання, виконання висновку з оцінки впливу на довкілля;

-статтею 17 визначені «Прикінцеві та перехідні положення» закону.

Частини, пункти чи підпункти зазначених статей закону у протоколі про адміністративне правопорушення наведено не було, тобто фабула адміністративного правопорушення не конкретизована, як і не надано було ДЕІ ЦО висновку державної екологічної експертизи, на який йде посилання у протоколі.

Особа, відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення, стверджує, що порушень наведених у протоколі норм закону не вчиняла.

За таких обставин, на переконання судді, особа уповноважена на складення протоколу про адміністративне правопорушення, мала б щонайменше надати суду докази на підтвердження фактів, викладених у акті перевірки та у протоколі, з метою спростування заперечень особи, яка не погоджується з думкою інспектора, що здійснював перевірку відповідного суб`єкта господарювання.

Суддя зазначає, що сам по собі акт перевірки, не є беззаперечним та достатнім доказом у справі про адміністративне правопорушення, особливо зважаючи на той факт, що результати перевірки суб`єктом господарювання, що перевірявся, оспорюються у судовому порядку.

З акту перевірки від 19.05.2021, що наданий до суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення, вбачається, що суб`єкт, що перевірявся, надав зауваження з приводу обставин та фактів, викладених у акті. Тим не менш, у цей же день інспектором контролюючого органу було складено протокол про адміністративне правопорушення з викладенням фабули інкримінованого правопорушення у відповідності до акту перевірки, та без урахування зауважень, що надавалися суб`єктом господарювання, тобто без урахування усіх обставин справи.

Акт перевірки є лише документом, що фіксує певні обставини та факти так, як їх бачить працівник контролюючого органу, який проводить перевірку; фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства, та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій. Акт перевірки не є юридичною формою рішення контролюючого органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для суб`єкта господарювання.

Оскільки керівник суб`єкта господарювання, відносно якого складено протокол про адміністративне правопорушення, заперечував, викладене у акті перевірки та у протоколі про адміністративне правопорушення, а відповідний уповноважений на складення протоколу про адміністративне правопорушення орган будь-яких інших належних, достатніх та переконливих доказів на підтвердження складу та події адміністративного правопорушення не надав, суд не вбачає законних підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Окрім того, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення та не має права самостійно обирати частину, пункт статті закону, порушення якого інкримінується особі. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як уже зазначалось вище, згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Ураховуючи вищевикладене суддя повторює, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але всупереч цих вимог, відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення не забезпечено.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, викладене вище надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 91-5 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 91-5, п. 1 ч. 1 ст. 247, статями 251-252, 256, 276, 279, 283-284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 91-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 05.08.2021.

Суддя В.П. Козир