Справа № 461/3485/20 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/811/83/21 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі:

судді - Белени A.B.,

за участю : представника митниці Зирянова О.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 10 грудня 2020 року відносно ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.473 МК України,

встановив:

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 10.12.2020,

ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), що проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.473 МК України та накладено на нього стягнення у виді конфіскації, в дохід держави, переміщуваного товару, а саме: ножа в чохлі без додаткового маркування - 1 шт.

Стягнуто з ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) на користь Галицької митниці Держмитслужби 86,48 грн витрат за зберігання товару на складі митниці.

Стягнуто з ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) на користь Галицької митниці Держмитслужби 253,26 грн витрат за проведення експертного дослідження.

Стягнуто з ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) на користь Державної судової адміністрації України 420,40 грн судового збору.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної постанови та скасувати судове рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 473 МК України, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, апелянт покликається на те, що суд першої інстанції належним чином не повідомляв його про розгляд справи, а копію оскаржуваної постанови він отримав на електронну пошту лише 28.12.2020.

Свої апеляційні вимоги про скасування оскаржуваної постанови, апелянт мотивує тим, що ця постанова є незаконною та необґрунтованою, винесена із неправильним тлумаченням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що він не має жодного відношення до будь-яких ножів із Сполучених Штатів Америки, а тому його безпідставно притягнуто до відповідальності. Звертає увагу, що оскаржувана постанова не містить повних його анкетних даних, а також у ній невірно вказано адресу його реєстрації та проживання. З аналогічних підстав слід вважати, що протокол про порушення митних правил складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, п.3 ч. 2 ст. 494 МК України і посадова особа, яка склала цей протокол, належним чином не встановила особу, яка допустила порушення митних правил, та місце її проживання. Відомості, зазначені у протоколі, не дають підстав впевнитись, що саме він вчинив вказане адміністративне правопорушення. У матеріалах справи відсутнє посилання на документ, на підставі якого було встановлено особу ОСОБА_2 . Зазначає, що не був присутнім при складанні протоколу про порушення митних правил і матеріали справи не містять підтвердження про надіслання йому вказаного протоколу, що свідчить про порушення його права на захист. Отже, у даній справі протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 251 КУпАП і на думку апелянта, такий протокол мав бути повернутий судом першої інстанції на дооформлення.

Апелянт наголошує, що наведені ним обставини позбавляють суд апеляційної інстанції встановити поза розумним сумнівом наявність чи відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, а тому з урахуванням положень ст. 62 Конституції України постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Апелянт покликається на те, що неодноразово надсилав заяву про ознайомлення з матеріалами даної справи, однак надісланий йому судом файл не містить сканкопій матеріалів цієї справи, як того вимагає Інструкція з діловодства у місцевих та апеляційних судах України. Надісланий файл не можна назвати справою, оскільки він містить документи, які не підшиті у спеціальну обкладинку. Також зазначає про те, що у справі постановою суду було призначено судовий розгляд у режимі відеоконференції із Яготинським районним судом Київської області, однак така постанова не була скерована у цей суд для виконання, а отже його було позбавлено доступу до правосуддя. Крім цього, суддею так і не було розглянуто його клопотання про призначення повторної експертизи від 02.06.2020.

Згідно з постановою суду першої інстанції 11 листопада 2019 року в зоні митного контролю ММПО «Росан» митного поста «Львів-поштовий» Львівської митниці ДФС, під час митного огляду міжнародного поштового відправлення - посилки, відправником якої, згідно з поштової митної декларації форми CN 23 № CV945300280US є ОСОБА_2 , що проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_1 , а отримувачем ОСОБА_2 , який проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_2 , без ознак приховування було виявлено: ніж в чохлі без додаткового маркування - 1 шт.

Вказаний предмет було скеровано на дослідження до Львівського НДЕКЦ МВС України 13.04.2020., відповідно до висновку експертного дослідження від 08.04.2020 № 5/245 (супровідний лист Львівського НДЕКЦ МВСУ від 09.04.2020 № 19/114/10/1-7386-2020) встановлено, що наданий на дослідження вище вказаний предмет, виготовлений кустарним способом по типу мисливських ножів загального призначення та належить до категорії клинкової холодної зброї колюче-ріжучої дії.

На думку автора протоколу, ОСОБА_2 , порушив порядок пересилання через митний кордон України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях, товарів заборонених до такого пересилання.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився? по телефону повідомив, що вимоги апеляційної скарги підтримує, а розгляд справи просить здійснювати без його участі.

Заслухавши міркування представника митниці Зирянова О. Ю, який просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Так, згідно з ст. 473 МК України, адміністративна відповідальність настає за дії, спрямовані на пересилання через митний кордон України в міжнародних експрес-відправленнях товарів, заборонених до такого пересилання законодавством України, а також пересилання у міжнародних поштових відправленнях товарів, заборонених до пересилання актами Всесвітнього поштового союзу.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 МК України забороняється переміщення (пересилання) в міжнародних поштових відправленнях товарів, заборонених до пересилання відповідно до актів Всесвітнього поштового союзу, а також товарів, відправлених з порушенням вимог нормативно-правових актів з питань надання послуг поштового зв`язку.

Також п. 2 ч. 1 ст. 235 Митного кодексу України встановлено, що забороняється переміщення (пересилання) в міжнародних поштових відправленнях товарів, відправлених з порушенням митних правил.

Як вбачається з висновку Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 08.04.2020 № 5/245, вилучений 11 листопада 2019 року в зоні митного контролю» м/п «Львів-поштовий» Львівської митниці ДФС у ММПО СП «Росан» під час огляду міжнародного поштового відправлення CN 23 № CV945300280US ніж, виготовлений кустарним способом по типу мисливських ножів загального призначення та належать до категорії клинкової холодної зброї колюче-ріжучої дії.

Відповідно до ст. 18 Всесвітньої поштової конвенції до пересилання забороняється в усіх категоріях відправлень предметів, ввезення або обіг яких заборонено в країні призначення, та предметів, що за своїм характером чи упакуванням можуть становити небезпеку для поштових працівників або населення.

Згідно з абз. 1 п. 37 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» у міжнародних поштових відправленнях забороняється пересилати холодну зброю, якщо інше не передбачено законодавством.

Таким чином, ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) вчинив дії направлені на переміщення товарів (ніж,виготовлений кустарним способом по типу мисливських ножів загального призначення та належать до категорії клинкової холодної зброї колюче-ріжучої дії) через митний кордон України з порушенням митних правил, а саме пересилання у міжнародних поштових відправленнях товарів, заборонених до пересилання законодавством України та актами Всесвітнього поштового союзу.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого статтею 473 Митного кодексу України.

Крім цього, вина ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 473 МК України, підтверджується відомостями з протоколу про порушення митних правил №0938/20900/20 від 13.04.2020, даними митної декларації; даними акту на розкриття та перепакування поштового відправлення; даними висновку експертного дослідження Львівського НДЕКЦ МВСУ від 08.04.2020 № 5/245, даними доповідної записки державного інспектора від 13.04.2020 та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об?єктивному взаємозв?язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Беручи до уваги наведені вище обставини, суд апеляційної інстанції не вбачає законних підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , оскільки вона не містить в собі законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі. Викладені в апеляційній скарзі твердження про позбавлення апелянта права на доступ до правосуддя спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Так, судом першої інстанції неодноразово виносилися постанови про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Яготинським районним судом Київської області за участю ОСОБА_5 ), за місцем його проживання, однак останній на жодне з вказаних засідань не з`явився. Матеріали справи надсилалися на електронні адреси апелянта для дистанційного ознайомлення та йому роз`яснювалося право на ознайомлення з матеріалами справи в приміщенні суду протягом робочого часу суду.

Відтак, апеляційний суд вважає, що суддя місцевого суду встановив фактичні обставини справи, правильно виклав їх в постанові, з покликанням на нормативно-правові акти, належним чином мотивувавши це, та підставно притягнув ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) до відповідальності за ст. 473 МК України.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 530 МК України, апеляційний суд

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 10 грудня 2020 року, відносно ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ).

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 10 грудня 2020 року відносно ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) про притягнення до адміністративної відповідальності, за ст.473 МК України, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В.Белена