Справа № 605/200/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

"30" червня 2021 р. Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуц Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли від СПД №2 м. Підгайці ППВП №1 м. Бережани Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України,

проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №021572 від 18 квітня 2021 року, громадянин ОСОБА_1 у вищевказаний день близько 20 год. 14 хв. в с. Литвинів, керував транспортним засобом «мотоблок ЗУБР» без державного номерного знаку із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Водій від проходження огляду для визначення степені алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Змістом ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча поштове відправлення з судовою повісткою тричі надсилалось судом за місцем його проживання в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з Підгаєцької міської ради. Однак, всі виклики до суду правопорушник проігнорував, поштові конверти з судовими повістками повернулись до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд, такі дії правопорушника, оцінює, як ухилення від отримання судової повістки з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Частиною 2 статті 268 КУпАП не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ст. 130 КУпАП.

Крім того, у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 був обізнаний щодо складання відносно нього протоколу та повідомлений про місце розгляду справи, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим причини неявки ОСОБА_1 до суду визнані не поважними, та, відповідно до вимог ст.268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутності на підставі наявних матеріалів.

Встановлено, що особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, жодних клопотань, а також будь-яких належних та допустимих доказів в розумінні вимог ст.251 КУпАП, на підтвердження своєї невинуватості, суду не надано.

Працівником поліції до матеріалів справи додано письмові пояснення правопорушника, які знаходяться в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «пояснення особи, по суті правопорушення», відеозаписи з відеокамери працівника поліції, письмові пояснення свідка ОСОБА_2 .

В своїх поясненнях, правопорушник вказав, що не знав, що не можна возити пасажирів в кузові мотоблока, що суд оцінює, як визнання ним факту керування вищевказаним транспортним засобом.

Із досліджених в судовому засіданні відеозаписів, видно, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності відмовилась від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою прилада «Драгер», а також від проходження медичного огляду в медичному закладі.

Вказані обставини також знаходять своє підтвердження і в поясненнях свідка, в яких він вказав, що ОСОБА_1 у вищевказаний день та час в його присутності, відмовився від пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою прилада «Драгер» на місці зупинки, а також в медичному закладі.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою ПВСУ №18 від 19 грудня 2008 року) Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що жодних підстав ставити під сумнів зібрані та надані працівником поліції докази щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає, а тому враховуючи особу винного, обставини, передбачені ст.ст.33-35 КУпАП, вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7, 33-35, 130 ч.1, 221, 251, 252, 283, 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в доход держави 454 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: Р. О. Горуц