Провадження № 3/643/215/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2021 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 148123 від 12.08.2020 року, 03.08.2020 року об 11:00 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Opel Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_1 , по пр. Ювілейному на перехресті з вул. Гв. Широнінців в м. Харкові, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної швидкості руху та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , отримані механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, як порушення вимог п. 2.3.б) та 12.1. Правил дорожнього руху (далі ПДР) та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного вище правопорушення не визнав. Пояснив, що рухався з боку пр. Тракторобудівників в бік вул. Гв. Широнінців в крайній лівій смузі руху на дозвільний сигнал зеленої стрілки світлофору із швидкістю 10-15 км/год. ОСОБА_2 перетинала дорогу справа наліво відносно руху його автомобіля на червоний сигнал світлофору, який забороняв їй рух, декілька разів намагалась змінити напрямок руху та несподівано вибігла і здійснила зіткнення з його автомобілем.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні надала пояснення, згідно яких переходила вулицю по пішохідному переходу на зелений сигнал світлофору. Раптово ліворуч почав рух мікроавтобус та здійснив на неї наїзд. При цьому ОСОБА_2 заперечувала пояснення ОСОБА_1 , згідно яких вона переходила дорогу на червоний сигнал світлофору, що забороняв рух, та наполягала, що здійснювала рух на зелений сигнал світлофору. Також ОСОБА_2 зазначила, що йшла спокійним шагом, та заперечувала пояснення ОСОБА_1 відносно того, що вона перебігала дорогу та змінювала напрямок руху.

ОСОБА_3 , допитаний судом в якості свідка, показав, що 03.08.2020 року рухався по пр. Ювілейному в м. Харкові з боку пр. Тракторобудівників в бік ринку «Барабашово» в середній смузі руху за кермом автомобіля «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_2 . Він під`їхав до перехрестя з вул. Гв. Широнінців та зупинився на червоний сигнал світлофору, який забороняв рух прямо. В цей момент на світлофорі горіла зелена стрілка, що дозволяла транспортним засобам здійснювати поворот ліворуч, а для пішоходів на його смузі руху горів червоний сигнал світлофору. В цей же момент автомобіль «Opel Vivaro», яким керував ОСОБА_1 , з невеликою швидкістю рухався в крайній лівій смузі руху, виконуючи поворот ліворуч на зелену стрілку світлофору. Коли автомобіль під керування ОСОБА_1 порівнявся з автомобілем свідка, то почав гальмувати, так як в нього позаду загорілись стоп-сигнали, і він почув звуковий сигнал. Із-за автомобіля, який зупинився перед автомобілем свідка, на смугу руху автомобіля ОСОБА_1 несподівано вибігла жінка, яка перебігала дорогу в напрямку від вул. Героїв Праці в бік Салтівського шосе. Свідок бачив, що вказана жінка вибігла безпосередньо під передній бампер автомобіля ОСОБА_1 . Свідок увімкнув аварійні сигнали та вийшов подивитись, що трапилось. Жінка намагалась піти додому, проте свідок переконав її дочекатись приїзду бригади невідкладної медичної допомоги. Жінка зазначила, що вона винувата та не має претензій. На момент зіткнення автомобіля та пішохода, для автомобіля горіла зелена стрілка світлофора, яка дозволяла поворот ліворуч, для пішохода горів червоний сигнал світлофору, який забороняв рух. Зіткнення відбулось в крайній лівій смузі руху. В автомобілі ОСОБА_1 працював сигнал повороту ліворуч. Пішохід не йшла через дорогу, а перебігала через неї, та, відповідно, вибігла на смугу руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . В той момент, коли пішохід вибігла на смугу руху ОСОБА_1 , автомобіль останнього був на відстані менше 1 м від неї. Жінка вибігла із-за кросовера або мікроавтобуса, який зупинився перед автомобілем свідка.

Крім того, ОСОБА_3 надав письмові пояснення аналогічного змісту, згідно яких автомобіль під керування ОСОБА_1 рухався на дозволений сигнал світлофору (зелену стрілку) із швидкістю не більше 20-30 км/год, а жінка-пішохід намагалась здійснити рух на заборонений червоний сигнал світлофору, який горів для пішоходів. Перед здійсненням маневру ОСОБА_1 загальмував, тому швидкість руху його автомобіля зменшилась. На острівці безпеки між смугами зустрічного руху знаходились пішоходи, які намагались здійснити рух на червоний сигнал світлофору, тому ОСОБА_1 звуковим сигналом попередив їх про небезпеку. В цей час свідок побачив, як жінка, яка знаходилась праворуч відносно руху автомобіля «Opel Vivaro», вистрибнула із-за автомобіля, що знаходився у другій смузі руху. Цією жінкою була ОСОБА_2 . Для ОСОБА_2 горів червоний сигнал світлофору. При цьому ОСОБА_2 не переходила проїзну частину дороги, а бігла по ній. Водій ОСОБА_1 намагався зупинити транспортний засіб, у нього загорівся стоп-сигнал, проте уникнути зіткнення не вдалось. Одразу після ДТП ОСОБА_2 намагалась самостійно залишити місце ДТП, визнавала свою вину та зазначала, що не має жодних претензій до ОСОБА_1 . Проте ОСОБА_3 запропонував жінці дочекатись приїзду бригади невідкладної медичної допомоги. Також ОСОБА_3 залишив свій номер телефону ОСОБА_1 .

Крім протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 148123 від 12.08.2020 року, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, суду надано наступні докази: схему місця ДТП від 03.08.2020 року; протокол огляду місця дорожньо-транспортної події від 03.08.2020 року з фототаблицею; копію посвідчення водія ОСОБА_1 та його розписку від 03.08.2020 року про приймання автомобіля на відповідальне зберігання; копію консультативного висновку лікаря від 03.08.2020 року; письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; рапорт співробітника поліції.

Захисником ОСОБА_1 адвокатом Сологубовською А.Е. суду надано відповідь КП «Харків-Сигнал» щодо режиму роботи світлофорних об`єктів на вказаному вище перехресті. З вказаної відповіді вбачається, що під час горіння зеленого сигналу світлофору, який дозволяє лівий поворот з пр. Ювілейного на вул. Гв. Широнінців, пішоходам горить зелений сигнал для переходу проїжджої частини пр. Ювілейного від Салтівського шосе до острівка безпеки.

Таким чином, згідно даних КП «Харків-Сигнал», під час горіння зеленого сигналу світлофору, який дозволяє лівий поворот з пр. Ювілейного на вул. Гв. Широнінців, пішоходам, які переходять проїжджу частину пр. Ювілейного від вул. Героїв Праці до острівка безпеки (справа наліво відносно руху автомобіля під керування ОСОБА_1 ), горить червоний сигнал світлофору.

Згідно п. 2.3.б) ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.1 ПДР що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

На необхідності застосування принципу презумпції невинуватості в справах про адміністративні правопорушення наголосив Верховний Суд в п. 39 Постанови від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, зазначивши, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Згідно висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 16.02.2021 по справі № 263/10894/2020, в ситуаціях, коли нормами КУпАП чітко не врегульовано ті чи інші питання, суди відповідно до усталеної судової практики, яка ґрунтується на системному аналізі міжнародних актів з урахуванням рішень Конституційного Суду України, в певних випадках вправі застосовувати принцип аналогії закону. У цьому випадку найбільш близьким до адміністративно-деліктної галузі права є кримінальне процесуальне законодавство.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Також суд зазначає, що виходячи з положень КУпАП та практики Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Малофєєва проти росії», суд повинен розглянути справу про адміністративне правопорушення в межах, визначених протоколом про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи наведене, суд розглядає справу про адміністративне правопорушення в межах, визначених протоколом про адміністративне правопорушення, та на підставі наданих суду доказів.

Вирішуючи питання відносно того, чи доведено поза розумним сумнівом вину ОСОБА_1 у порушенні технічних вимог ПДР, які знаходяться у причинному зв`язку з виникнення ДТП, суд керується таким.

Судом отримані суперечливі пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, щодо механізму виникнення ДТП, у тому числі відносно того, на які сигнали світлофору здійснювали рух ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Оцінюючи пояснення вказаних вище осіб, суд надає перевагу поясненням свідка ОСОБА_3 , оскільки він не має особистої заінтересованості в результаті розгляду даної справи та був попереджений судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

Враховуючи наведене, суд надає перевагу поясненням ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а не поясненням ОСОБА_2 , та вважає доведеним, що автомобіль ОСОБА_1 під час ДТП здійснював рух на зелений сигнал світлофору, який дозволяв рух, а потерпіла ОСОБА_2 - на червоний сигнал світлофору, який забороняв рух пішоходам.

З наведених підстав пояснення ОСОБА_2 щодо механізму виникнення ДТП суд не приймає до уваги, оскільки вони суперечать поясненням ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які узгоджуються між собою.

Вирішуючи питання відносно того, чи мав водій ОСОБА_1 можливість запобігти виникненню ДТП в даній дорожньо-транспортній ситуації, суд керується таким.

Як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_3 , пішохід ОСОБА_2 перетинала проїзну частину пр. Ювілейного справа наліво відносно напрямку руху автомобіля ОСОБА_1 не із звичайною швидкістю, яка характерна для пішохода, а із прискоренням, тобто бігом. В момент часу, коли пішохід вибігла на смугу руху ОСОБА_1 , автомобіль останнього був на відстані менше 1 м від неї. При цьому ОСОБА_2 вибігла на смугу руху ОСОБА_1 із-за кросовера або мікроавтобуса, який зупинився перед автомобілем свідка. Перед ДТП автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухався із дозволеною швидкістю та здійснював гальмування.

Факт здійснення ОСОБА_1 гальмування підтверджується даними схеми до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.08.2020 року та протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 03.08.2020 року, згідно яких на місці ДТП виявлені сліди гальмування переднього правого та переднього лівого коліс автомобіля «Opel Vivaro».

Вказані пояснення ОСОБА_3 узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких перед ДТП він рухався із швидкістю 10-15 км/год (згідно письмових пояснень 15-20 км/год), ОСОБА_2 несподівано для нього вибігла на смугу руху його автомобіля безпосередньо перед ним.

Таким чином, з пояснень зазначених осіб судом встановлено, що ОСОБА_1 рухався по пр. Ювілейному в м. Харкові на зелений сигнал світлофору із швидкістю, яка не перевищувала дозволену швидкість руху в даному населеному пункті. ОСОБА_2 перетинала проїзну частину пр. Ювілейного на червоний сигнал світлофору, який забороняє рух. При цьому ОСОБА_2 під час перетину проїзної частини рухалась не із звичайною швидкістю, яка характерна для ходьби, а бігом, та вибігла із-за іншого великогабаритного автомобіля, який стояв в середній смузі руху, на крайню ліву смугу руху, по якій рухався автомобіль під керування ОСОБА_1 , коли відстань до переднього бамперу автомобіля під керування ОСОБА_1 складала менше 1 м.

За вказаного вище механізму виникнення ДТП суд позбавлений можливості поза розумним сумнівом констатувати, що у ОСОБА_1 була об`єктивна можливість запобігти ДТП та в його діях маються невідповідності технічним вимогам ПДР, які перебувають у причинному зв`язку з виникненням події ДТП.

Виниклі сумніви щодо порушення ОСОБА_1 технічних вимог ПДР, які перебувають у причинному зв`язку з виникненням події ДТП, суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь ОСОБА_1 та приходить до висновку щодо недоведеності події та складу адміністративного правопорушення в його діях.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище, суд закриває провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 124, п. 1 ч. 1 ст. 247, 248-249, 279, 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов