Справа № 263/6602/21
Провадження № 3/263/2209/2021
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2021 року м. Маріуполь
Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Хараджа Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомо, працюючого відповідальною особою у БО «БФ Спарта», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , передбаченого ч.1 ст.139 КпАП України,
ВСТАНОВИЛА:
Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Також, ст. 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст. 139 КУпАП передбачена відповідальність за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 139 КУпАП за ознакою створення ним перешкоди для дорожнього руху (пішоходів).
Відповідальність за створення перешкод пішоходам диспозицією ч.1 ст. 139 КУпАП не передбачена, а отже не може ставитись у вину особі, що притягується до відповідальності за даною нормою.
Щодо створення перешкод для дорожнього руху, суддя виходив з наступного.
Згідно п.1.10. Правил дорожнього руху перешкода для руху - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.
Враховуючи те, що намет не був розміщений у межах смуги руху транспортних засобів його не можна вважати перешкодою для руху, а отже в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 139 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, вважаю, що в матеріалах справи докази, які би підтверджували факт перешкоджання дорожньому руху - відсутні, не здобуто таких доказів і в ході судового розгляду справи. Само по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення, за відсутності інших даних на підтвердження наявності складу адмінправопорушення, не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції долучено постанову серія ДПО18 № 777893 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 140 КУпАП за обставинами, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 030258 від 18 травня 2021 року
Згідно принципу «non bis in idem» «двічі за одне і те саме правопорушення». Зміст цього принципу, як заборона притягати фізичну та юридичну особу двічі до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, але особа може бути притягнена за правопорушення до різних видів відповідальності зокрема нести цивільно-правову, адміністративну чи кримінальну відповідальність, що не суперечить принципу «non bis in idem».
Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.
Аналізуючи докази у сукупності між собою, враховуючи обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про те, що переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, які відповідають принципу «позарозумним сумнівом», суду не надано, а також те, що останнього вже було притягнуто за вчинення даного адміністративного правопорушення за ч.2 ст.140 КУпАП, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 139, 221, 247, 251, 254, 256, 283-285 КУпАП, суддя, -
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.139 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.
Суддя: Н.В. Хараджа