ЄУН 174/319/21
н/п 3/174/80/2021
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2021 року м.Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Борцова А.А., розглянувши матеріал, який надійшов з відділення поліції №4 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.187 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Вільногірську Дніпропетровської області, громадянина України, не працює, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше судимого, -

якому згідно ст.268 КУпАП роз`яснені його права та обов`язки,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №537688 від 24.05.2021 р., складеного ДОП Вільногірського ВП Тєрєховим А.С., 20.05.2021 р. ОСОБА_1 , стосовно якого ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпро від 03.11.2020 року встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік та покладені обов`язки з`являтися на реєстрацію до поліції два рази на місяць, не з`явився на реєстрацію до поліції, чим порушив правила адміністративного нагляду.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.187 КУпАП.

ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що повинен реєструватися в поліції в 1-й та 4-й понеділки щомісячно, ці обов`язки виконував без порушень, але 20.05.2021 р. до нього додому приїхали працівники поліції та сказали, що він повинен реєструватися в 3-й понеділок кожного місяця, тому він допустив неявку на реєстрацію, однак про зміну днів явки на реєстрацію його не повідомляли. Правил адміністративного нагляду не порушував.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю по наступним підставам.

Так, згідно ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, в тому числі, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він не з`явився на реєстрацію до органу поліції у встановлений день - 20.05.2021 р., однак будь-які докази на підтвердження того, що відносно ОСОБА_1 встановлено як адміністративний нагляд, зокрема ухвала Ленінського районного суду м.Дніпро, так і дні явки на реєстрацію та які саме, у матеріалах справи відсутні.

Також, не зазначено форму вини останнього у допущеному порушенні (умисна, необережна).

Крім того, не конкретизовано об`єктивну сторону правопорушення, оскільки не зазначено, які саме вимоги ч.1 ст.187 КУпАП було порушено ОСОБА_1 , оскільки вказана норма закону містить декілька пунктів щодо можливих порушень правил адміністративного нагляду.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як і в Конституції, так і в міжнародних актах (Загальна декларація прав людини, Конвенція про захист прав людини та основних свобод, Міжнародний пакт про громадянські і політичні права), йдеться про застосування принципу презумпції невинуватості у справах про притягнення до відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення мають аналогічний склад, а їх відмежування один від одного проводиться за ступенем суспільної небезпеки, тому з урахуванням принципу верховенства права, презумпція невинуватості діє у всіх випадках звинувачення людини (суб`єкта приватного права) державою, в тому числі, і в разі притягнення особи до відповідальності за адміністративні правопорушення.

Крім того, приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява № 29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14.

Таким чином, оскільки суб`єктивна та об`єктивна сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КУпАП, в діях ОСОБА_1 не конкретизовані, достатніх та допустимих доказів на підтвердження його винної поведінки не надано, тому його вина у порушенні правил адміністративного нагляду не доведена, а відтак склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КУпАП, в діях ОСОБА_1 відсутній, що є підставою для закриття провадження по даній справі.

Судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ст.ст.40-1, 187, п.1 ст.247, ст.284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст.187 Кодексу України про адміністративні правопорушення- закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: підпис А.А.Борцова