ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 610/2020/20 Суддя суду 1 інстанції: Феленко Ю.А.
Провадження № 33/818/206/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Савенко М.Є., розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Балаклійського районного суду Харківської області від 18.08.2020, -

ВСТАНОВИВ :

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1996 року народження,

- визнана винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у сумі 2 465 грн.

Як зазначено в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 за контрактом, командир 2 взводу батальйону охорони, в умовах особливого періоду 14 серпня 2020 року о 08.45 годині на території військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , перебуваючи в добовому наряді начальником варти № 1, усно наказав військовослужбовцю строкової служби солдату ОСОБА_2 , який проходив практичне заняття до заступання особового складу у варту і не виконував обов`язки в даному добовому наряді, провести робочу команду в кількості чотирьох військовослужбовців для проведення господарчих робіт через пост № 1 до посту № 2. Перед цим ОСОБА_3 зв`язався засобами зв`язку з чатовим, який охороняв пост № 1, та наказав пропустити вказаних військовослужбовців у супроводі солдата ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення - недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду.

Не погодившись з постановою районного суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову районного суду та закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова підлягає скасуванню з підстав судом не з`ясовано всіх обставин по справі та не надано їм належної оцінки.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги до апеляційного суду не з`явився, що в силу вимог ст. 294 КУпАП не є перепоною для апеляційного розгляду.

19.05.2021 ОСОБА_1 подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Згідно приписів ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу. При складанні протоколу особі , яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

А тому, предмет судового розгляду обмежений даними, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДНХ-2/122 від 17.08.2021, ОСОБА_1 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 за контрактом, командир 2 взводу батальйону охорони, в умовах особливого періоду 14 серпня 2020 року о 08.45 годині на території військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , перебуваючи в добовому наряді начальником варти № 1, усно наказав військовослужбовцю строкової служби солдату ОСОБА_2 , який проходив практичне заняття до заступання особового складу у варту і не виконував обов`язки в даному добовому наряді, провести робочу команду в кількості чотирьох військовослужбовців для проведення господарчих робіт через пост № 1 до посту № 2. Перед цим ОСОБА_3 зв`язався засобами зв`язку з чатовим, який охороняв пост № 1, та наказав пропустити вказаних військовослужбовців у супроводі солдата ОСОБА_2 .

Частиною 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Диспозиція зазначеної норми статті є бланкетною і встановлення ознак вказаного адміністративного правопорушення потребує звернення до інших нормативно-правових актів, які врегульовують проходження військової служби, та які були порушені військовослужбовцем.

Окрім того, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП полягає у суспільно небезпечній бездіяльності у вигляді недбалого ставлення до служби із суспільно небезпечними наслідками у вигляді істотної шкоди і причинним зв`язком між вказаними бездіяльністю і її наслідками.

Недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків саме через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Так, суб`єктивна сторона вчинення адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП характеризується умисною формою вини, тобто прямим умислом.

Проте, зазначені вимоги закону відповідною особою, яка складала протоколи, та судом першої інстанції належним чином не виконані.

Викладення обставин діяння в протоколі не відображає всіх ознак правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП: в ньому не вказано, у чому конкретно полягало недбале ставлення до військової служби, які дії повинен був і міг вчинити, але не вчинив або вчинив не так ОСОБА_1 , яка форма його вини щодо таких дій чи бездіяльності.

Тобто, а ні протокол про адміністративне правопорушення, а ні інші матеріали справи, як і висновки суду першої інстанції викладені в постанові не містять відомостей, що розкривали б суть недбалого ставлення ОСОБА_1 до військової служби

Відповідно до наведених норм права та позиції ЄСПЛ, викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року, в якій зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, як кожен окремо так і в їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, не встановив всі фактичні обставини справи та дійшовпомилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Враховуючи викладене, постанова судді суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п. 7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Дана норма є імперативною і не передбачає обов`язку суду визначати питання винності чи невинності особи оскільки по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Отже, наявність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

У зв`язку з закриттям по даній справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП питання щодо доведеності вини осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності не вирішується, з урахуванням положень рішення ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006 року, у якому зазначено, що у разу закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість ОСОБА_1 , а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 18.08.2020 щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП скасувати, а провадження закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку зі збігом строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду М.Є. Савенко