Провадження №: 3/752/5305/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2021 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві матеріали адміністративної справи, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Туркменістану місце проживання - АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер - відсутній
за участюОСОБА_1 (особисто)

ВСТАНОВИВ:

25.03.2021 уповноваженою особою Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 138949 (надалі по тексту - протокол від 25.03.2021), в якому зафіксовано, що 25.03.2021 о 01:20 у м. Києві про просп. Науки, 60, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Yamaha Jog, без державного номерного з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагували на світло поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Дії кваліфіковано як порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП з відсилкою до п. "а" п. 2.9 Правил дорожнього руху.

До вказаного протоколу приєднано протокол про адміністративне правопорушеннясерії ААБ № 138949 від 25.03.2021, складений відносно ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, протокол про адміністративне затримання АЗ № 107278 від 25.03.2021 відносно ОСОБА_1 ; фотокопію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25.03.2021; компакт-диск з відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, де зафільмовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання для розгляду справи по суті прибув ОСОБА_1 , який усно клопотав перед судом на ламаній російській мові про можливість присутності в судовому засіданні його товариша - ОСОБА_6 , на який надаватиме його допомогу у дачі пояснень і висловлювані в якості перекладача на туркменську мову.

Судом (суддею) з`ясовано, що ОСОБА_1 повністю довіряє ОСОБА_6 та не потребує, у разі його присутності в засіданні, залучення перекладача.

Особу Бабамирадова Д.установлено на підставі посвідки на тимчасове проживання.

З метою економії процесуального часу, якнайшвидшого досягнення цілей та мети провадження у справі про адміністративне правопорушення, об`єктивного і всебічного з`ясування всіх обставин справи судом (суддею) допущено до участі в засіданні ОСОБА_6 , який не має фаху філолога, проте вільно спілкується мовою, яка є зрозумілою як для суду (судді), так і для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Процесуальне спілкування з ОСОБА_1 через ОСОБА_6 відбувалося з дублюванням всіх процесуально-значущих дій з державної мови на російську мову з подальшим перекладом на туркменську для ОСОБА_1 .

У судовому засідання ОСОБА_1 надав усні пояснення, в яких посилався на свавільні дії відносно нього зі сторони працівників поліції, які мали місце під час зупинки його, коли він керував мопедом у м. Києві по просп. Науки. Так, ОСОБА_1 визнав, що мопед, яким він керував, не мав державного реєстраційного номеру, але посилався на те, що це не привід застосовувати силу до громадянина іноземної держави без забезпечення йому як права на захист, так і перекладача. Також пояснив, що взагалі не зрозумів, що саме у нього запитували поліцейські, чому вдягли кайданки та примусили сидіти у поліцейській машині. На запитання, в яких він чув якісь слова, співзвучні зі словом "наркотики", він відповідав запереченням, пояснюючи, що не має при собі жодних наркотиків, не вживає такого та не має стосунку до наркотиків. Чому від нього вимагали гроші також не розуміє, неодноразово просив перекладача.

Також ОСОБА_1 повторював, що опору поліцейським не чинив, керував транспортним засобом один, тоді як поліцейських було багато і було незрозуміло, що взагалі відбувається. Він не розумів, що йому говорять, так як є громадянином іншої країни та місцевої мови не знає, лише найелементарніші речі (привітання, вічливі слова, на кшталт "дякую" ті ін.). Надалі працівники поліції відвезли його до відділку поліції, у якому показали які документи він має підписати. Перекладача так і не було надано. ОСОБА_1 наголошував, що наркотиків не вживає, і не перебував у стані алкогольного сп`яніння .

Для залучення до матеріалів справи ОСОБА_1 надав письмові пояснення, в який посилався на порушення своїх прав, вказував, що не вживав та не вживає наркотиків, просив закрити провадження у справі через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції суд (суддя) зазначає таке.

Протокол про адміністративне правопорушення від 25.03.2021відносно ОСОБА_1 складено з відміткою про відмову ОСОБА_1 від його підписання та з посиланням на його відмову у проходженні перевірки на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога за наявності ознак наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагували на світло поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови).

Відеозаписи з нагрудної камери патрульного, приєднані до протоколу від 25.03.2021, які були переглянуті судом (суддею) під час розгляду справи на робочому комп`ютері в залі судового засідання, однозначно свідчать про те, що ОСОБА_1 не роз`яснювалися його права та обов`язки, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, не повідомлялося про те, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбудеться у Голосіївському районному суді міста Києва. Момент з`ясування ознак наркотичного сп`яніння на відео не відображено.

З відео явно вбачається, що ОСОБА_1 сидить в патрульній машині на задньому сидінні в кайданках, до нього підходять та відходять поліцейські, щось непослідовно, переривчато питають про проходження огляду у нарколога, не повноцінними закінченими реченнями та запитаннями, не пояснюючи при цьому, для чого такий огляд має проводитися за явного непорозуміння від ОСОБА_1 всієї обстановки та і української мови, зокрема. Також відеозаписами підтверджується, що ОСОБА_1 неодноразово просив залучити йому перекладача, просив подзвонити товаришу, який допоможе зрозуміти, що він нього вимагають.

Досліджені під час розгляду справи відеозаписи та документи які надійшли до суду відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єктивно свідчать про те, що ОСОБА_1 не було залучено перекладача, чітко видно, що він не достатньо розуміє українську та російську мови, на якій розмовляють поліцейські, не усвідомлює достеменно, про що його запитують, а його відповіді тлумачаться проти явно не на його користь.

Такі дії співробітників поліції діють підстави стверджувати, що при оформленні протоколу від 25.03.202 1 не було дотримано вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 № 1376 (надалі по тексту - Інструкція № 1376), Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (надалі по тексту - Інструкція № 1452/735), і сам протокол складено з порушенням відповідних приписів КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, уважно дослідивши наявні докази, керуючись завданнями КУпАП за ст. 1, засадами забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення за ст. 7, визначення адміністративного правопорушення (проступку) за ч. 1 ст. 9, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення за ст. 247 цього Кодексу, суддя не вбачає складу адміністративного правопорушення, адже вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не є доведеною з дотриманням стандарту доказування "поза розумним сумнівом", виходячи з наступного.

Статтею 130 КУпАП, у редакції, чинній станом на 25.03.2021, установлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. 130 КУпАП відмові від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижує увагу та видків руху також тягне адміністративну відповідальність за цією статтею.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд (суддя) звертає увагу на те, що вчинення особою правопорушення має підтверджуватись доказами, а процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема, й за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка розпочинається із складання уповноваженою особою органу Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення (якому має передувати роз`яснення прав особі) і закінчується ухваленням судом судового рішення за результатами розгляду відповідного адміністративного матеріалу щодо особи, відбуватися на основі суворого додержання законності, прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і це має забезпечуватися на кожному етапі та відповідати чинному законодавству України.

Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Виходячи зі змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

В силу Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суду прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

У справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" (рішення від 06.12.1998) Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. З цього принципу слідує також, що обов`язком обвинувачення є інформування особи про висунуті обвинувачення, щоб вона могла підготувати та належним чином представити аргументи на свій захист.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Судом не здобуто доказів володіння ОСОБА_1 українською мовою в обсязі, який би був достатнім для розуміння ним процедури притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, оформлення протоколу за цією нормою. Дослідженими доказами стверджується, що на місці затримання він потребував перекладача з українською на туркменську мову.

За змістом п. 1 розділу ХІ Інструкції № 1395 іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Згідно із п. 7 розділу ХІ Інструкції № 1395 оформлення матеріалів про порушення правил дорожнього руху іноземцями та особами без громадянства, які не мають дипломатичного імунітету, здійснюється відповідно до чинного законодавства. Під час оформлення матеріалів про вчинене іноземцем або особою без громадянства правопорушення йому рекомендується вирішити всі питання щодо провадження в адміністративній справі за місцем учинення цього порушення. Поліцейські використовують всі передбачені законодавством можливості щодо розгляду та виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення в найкоротші строки.

Таким чином, зазначені положення Інструкції № 1395 дають підстави для висновку про те, що при складанні протоколів про адміністративне правопорушення щодо іноземців, патрульні поліцейські зобов`язані керуватись положеннями КУпАП, а також вищевказаної Інструкції.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Отже, в разі складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо громадянина іноземної держави, який не володіє українською мовою - обов`язковим є залучення перекладача, адже в ньому разі це становитиме порушення фундаментальне право знати та розуміти, в чому його обвинувачують та які права він має.

Порушення процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення позбавляє суд (суддю) можливості на законних підставах вирішувати питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та становитиме порушення права особами, яка притягається до адміністративної відповідальності на захист.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 53 рішення у справі "Гурепка проти України").

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Також ст. 6 Конвенції визнає за обвинуваченим право бути негайно і детально поінформованим не лише про "причину" обвинувачення, тобто про висунені проти нього матеріальні факти, на яких ґрунтується обвинувачення, а й про "характер" обвинувачення, тобто про юридичну кваліфікацію цих фактів (рішення у справах "Маточча проти Італії", § 59; "Пенєв проти Болгаріі", §§ 33 і 42). Обов`язок повідомити обвинуваченого про зміст пред`явленого обвинувачення повністю покладається на сторону обвинувачення, і він не може бути дотриманий у пасивний спосіб, шляхом створення інформації без повідомлення про неї стороні захисту (рішення у справі "Маточча проти Італії", § 65).

Крім того ст. 6 Конвенції передбачає право обвинуваченого захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

На переконання суду (судді) складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП за умови неусвідомлення особою того, що відбувається довкола, без можливості висловлюватися рідною мовою та користуватися допомогою перекладача та/або захисника на підставі протоколу, який не може вважатися належним доказом у справі порушуватиме право на захист, а також і право на справедливий суд.

З огляду на наведене, протокол про адміністративне правопорушення від 25.03.2021 не може бути визнаний належним доказом у справі, адже він був складений з порушенням законодавства.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Притягнення до адміністративної відповідальності за описаних вище обставин не відповідатиме завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, становитиме описане вище порушення права на справедливий суд.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки в ході розгляду справи не видалося за можливе установити складі адміністративного правопорушення за допомогою доказів, які надійшли до суду.

Керуючись ст. 9, 23, ч. 1 ст. 130, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко