П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2021 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Бенца К.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали інспектора взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 121 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

15.06.2021 року о 16 год. 45 хв. гр. ОСОБА_1 на а/д М-06 «Київ-Чоп» 828 км керував автомобілем марки Fiat Stilo д/н НОМЕР_1 , будучи обладнаним засобами пасивної безпеки, не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив пп. "в" п. 2.3 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст.121 КпАП України.

ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи своєчасно і належним чином повідомлявся, однак на розгляд справи не з`явився та не повідомив суд про причини неявки.

Окрім того слід зазначити, що інформація про дату і час розгляду справи наявна на сайті Судова влада.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться у межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п.п. «в» п. 2.3 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Відповідно до ч.5 ст. 121 КУпАП диспозиція статті передбачає порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80і81(в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів),частина перша статті 44,стаття 89,частина друга статті 106-1,частини перша, друга,третя,четверта і шоста статті 109,стаття 110,частина третя статті 114,частина перша статті 115,стаття 116-2, частина друга статті 117,частини перша і друга статті 119,частини перша,друга,третя,п`ята і шоста статті 121,статті 121-1,121-2,частини перша, друга,третя і п`ята статті 122,частина перша статті 123,статті 124-1- 126,частини перша,другаітретя статті 127,статті 128-129,стаття 132-1,частини перша,другатап`ята статті 133,частини третя,шоста,восьма,дев`ята,десятаіодинадцята статті 133-1,частина друга статті 135,стаття 136(за винятком порушень на автомобільному транспорті),стаття 137,частини перша,другаітретя статті 140,статті 148,151, частини шоста і сьома статті 152-1,статті 161,164-4,статтею 175-1(за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради),статтями ..176,177,частини перша і друга статті 178,статті 180,181-1,частина перша статті 182,статті 183,184,192,194,195).

Згідно ст. 221 КУпАП встановлено, що судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбаченічастинами першою - четвертоютасьомою статті 41,статтями 41-1- 41-3,42-1,42-2,частиною першою статті 44,статтями 44-1,46-1,46-2,51,51-2, 51-3,частинами другою,четвертоютап`ятою статті 85,статтями 85-1,88 - 88-2,90,91,91-5,92-1,98,101-103,103-3,частиною першою статті 106-1,статтями 106-2,107-1,частиною другою статті 112,частинами четвертою та сьомою статті 121,частиною четвертою статті 122,статтями 122-2,122-4,122-5,частинами другою і третьою статті 123,статтею 124,частиною четвертою статті 127,статтею 127-1,статтею 130,частиною третьою статті 133,статтями 135-1,139,частиною четвертою статті 140,статтями 146,149-1,частиною другою статті 154,статтею 155-1,частинами першою,третьоюічетвертою статті 156,статтями 160,162 - 162-3,163-1- 163-4,частиною другою статті 163-7,статтями 163-12,164,164-3,164-5- 164-18,166-1- 166-4,частинами першою, другою, дев`ятоютадесятою статті 166-6,166-8- 166-12,166-14- 166-18,166-21,166-22,166-23,166-24,166-25,171-2,172-4- 172-20,173 - 173-2,174,177-2,частиною третьою статті 178,статтею 180-1,частинами першою,другоюітретьою статті 181,частиною другою статті 182, статтями183-1- 185-11,185-13,186-5- 186-7,187,188,188-1,188-13(крім справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з невиконанням законних вимог державного виконавця),188-14,188-16,188-17,188-19,188-22,188-25,188-27,188-28,188-31,188-32,188-33,188-34,188-35,188-38,188-39,188-40,188-41,188-45,188-46,188-47,188-48,188-49,частиною першою статті 189-1,статтями 189-3,190,191,193,195-1- 195-6,статтями 204-1,204-3,206-1,212-2- 212-21цього Кодексу,а також справи про адміністративні правопорушення,вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №542458 від 15.06.2021 р., вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на момент вчинення правопорушення був неповнолітній, а отже справа розглядається Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, потоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №542458 від 15.06.2021 р., рапортом працівника поліції від 15.06.2021 року.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки.

Відповідно до ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Згідно ст.13 КУпАП з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника, до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44,51,121-127,частинами першою, другоюі третьою статті 130,статтею139,частиноюдругою статті 156, статтями 173,174,183-1,185,190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненного правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб(за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Разом з тим, суд встановив, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП, у віці від 16 до 18 років.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Так, обставинами, що пом`якшують відповідальність правопорушника, згідно ст.34 КУпАП, є вчинення правопорушення неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, передбачених ст.35 КУпАП, судом не встановлено.

Разом з тим, суд бере до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Зважаючи на те, що вина неповнолітнього ОСОБА_1 у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень доведена, він повинен нести адміністративну відповідальність, передбачену ч.5 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 на момент вчинення правопорушення був неповнолітнім, вважаю, що відносно нього необхідно застосувати захід впливу, передбачений ст.24-1 КУпАП у вигляді попередження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24-1, 121 ч. 5, 268, 283 -284, 294 КУпАП суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП, та у відповідності до ст.24-1 КУпАП застосувати до нього захід впливу у вигляді попередження.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца