Справа № 201/2560/21
Провадження № 3/201/1959/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутої за ст. 124 КУпАП (в редакції закону, що діяла на час вчинення правопорушення),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24 лютого 2021 року о 19 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Ніссан», д/н НОМЕР_1 , виїхала на регульоване перехрестя Бульвару Слави та пр. Героїв в м. Дніпрі на червоний сигнал світлофора, що забороняє рух, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Хюндай», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який слідував по пр. Героїв з боку вул. Холмогорська на зелений сигнал світлофору. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 була неодноразово належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явилась, про поважні причини свого неприбуття на виклик не повідомила, що не перешкоджає розгляду справи за її відсутності, оскільки це буде відповідати вимозі розгляду справи судом в розумні строки, що є складовою права на справедливий судовий розгляд для усіх учасників процесу.

Захисник правопорушниці, з`явившись до суду, наполягала на розгляді справі за відсутності своєї підзахисної, повідомивши, що остання повністю визнає свою вину у вчиненому порушенні та не оспорює фактичні обставини справи, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно неї. Крім того захисник звернула увагу, що запобігти цій дорожньо-транспортній пригоді міг також інший водій-учасник ОСОБА_2 , якщо б останній виконав вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, на підтвердження чого цією стороною було надано відповідний висновок експертного дослідження.

Представник водія-учасника пригоди ОСОБА_2 та представник власника пошкодженого автомобіля «Хюндай», д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , під час судового розгляду підтвердили обставини адміністративного правопорушення, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , висловивши свою думку щодо достатності доказів, які поза розумним сумнівом доводять винуватість останньої.

Дослідивши позиції сторін провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані докази, суд робить висновок про винуватість правопорушниці ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: схемою місця дорожньо-транспортної події від 24 лютого 2021 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення між автомобілями «Ніссан» та «Хюндай» відбулось під час перетинання їх водіями регульованого перехрестя, на яке водій ОСОБА_1 виїхала по проїзної частини Бульвару Слави в напрямку вул. Набережної Перемоги, в той час коли водій ОСОБА_2 слідував по перехрещуваній дорозі пр. Героїв з боку вул. Холмогорська в м. Дніпрі, також з зворотнього боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; відеозаписом з камери зовнішнього відеоспостереження, на якому зафіксовані обставини дорожньо-транспортної події, що сталась за обставин установлених вище під час перетинання регульованого перехрестя Бульвару Слави та пр. Героїв в м. Дніпрі між водіями-учасниками цієї пригоди, а саме водія автомобіля «Ніссан», ОСОБА_1 , яка рухалась по Бульвару Слави в напрямку вул. Набережної Перемоги та не зупинилась на сигнал світлофора, що забороняв рух, та водія автомобіля «Хюндай», ОСОБА_2 , який перетинав означене перехрестя по пр. Героїв з боку вул. Холмогорська на дозволений сигнал світлофора, внаслідок чого траєкторії руху останніх перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали; поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної події ОСОБА_2 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 131460 від 24 лютого 2021 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинила правопорушення за зазначених обставин.

Оцінюючи як доказ зазначений відеозапис обставин дорожньо-транспортної події, потрібно звернути увагу, що його зміст повністю зіставляється з відомостями зафіксованими у схемі місця дорожньо-транспортної події від 24 лютого 2021 року з фотографіями до неї, зокрема відносно місця зіткнення, дорожніх умов та обстановки на проїзній частині, а також взаємного розташування транспортних засобів після зіткнення, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про належність та допустимість такого доказу, який відповідно доводить наявність порушень п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України в діях водія ОСОБА_1 , оскільки відповідні дані зафіксовані на відео повністю підтверджують фактичні обставини, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, а також дозволяють безпосереднього пересвідчитися суду у зафіксованих в ньому відомостях, а отже слід вважати, що всі альтернативні пояснення представлених доказів надзвичайно малоймовірні. Крім того слід зазначити, що черговість руху на вказаному перехресті регулюється відповідними сигналами світлофорів, а тому, той факт, що по проїзній частині пр. Героїв з боку вул. Холмогорська в напрямку центра міста Дніпро увімкнено зелений сигнал світлофора, свідчить про те, що по перехрещуваній дорозі по Бульвару Слави, тобто за напрямком руху для водія ОСОБА_1 , ввімкнуто червоний сигнал світлофора, що забороняє рух для останньої. Проте водій ОСОБА_1 розпочала проїзд означеного перехрестя на сигнал світлофора, що забороняв рух, у зв`язку з чим її траєкторія руху перетнулась з траєкторію руху іншого водія ОСОБА_2 , що призвело до наслідків, які настали.

За таких умов суд приходить до висновку про винуватість водія ОСОБА_1 , дії якої знаходяться в причинному зв`язку з наслідками цієї дорожньо-транспортної події, оскільки достовірно встановлено, що остання здійснювала перетинання перехрещення доріг на заборонений сигнал світлофора в той час коли інший водій ОСОБА_2 рухався на дозволений зелений сигнал світлофора. Тобто, в даній дорожній ситуації від дій ОСОБА_2 нічого не залежало, оскільки правила дорожнього руху розраховані на звичайні прийоми керування транспортним засобом, а не в умовах коли їх наражають на небезпеку інші водії своїми забороняючими діями, а отже останній міг розраховувати на те, що у відповідності до п. 1.4 Правил дорожнього руху України, інший водій ОСОБА_1 також виконає правила дорожнього руху, в тому числі ті, що були поставлені їй у провину складеним відносно неї протоколом про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, зокрема п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, в разі чого не відбулось би зіткнення між собою транспортних засобів «Ніссан» та «Хюндай».

Разом з тим суд вважає, що аргументи сторони захисту щодо порушення водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху не заслуговують на увагу при розгляді даної адміністративної справи, оскільки під час її розгляду провадження здійснюється лише в межах фактичних обставин, викладених в даному протоколі відносно водія ОСОБА_1 та встановлення в її діях порушень правил дорожнього руху. До того ж достовірно встановлено, що черговість порушень першим відбулось в діях водія ОСОБА_1 , чим для іншого водія ОСОБА_2 було створено небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), а отже дії останнього не могли викликати наслідки, що настали, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності перша мала можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків.

З тих же мотивів суд не визнає прийнятними висновки експертного дослідження, проведеного за заявою сторони захисту, при цьому, оцінюючи даний доказ, суд звертає увагу, що таке дослідження здійснено на підставі вихідних даних, які не відповідають дійсності, оскільки з обставин дослідженого відеозапису з камер зовнішнього відеоспостереження вбачається, що водій автомобіля «Ніссан», д/н НОМЕР_3 , не застосовувала екстрене гальмування всупереч тому, що про це вказано у висновку судового експерта. Оскільки вихідні дані, надані для проведення експертного дослідження, взяті експертом за основу лише із заяви заінтересованої сторони водія ОСОБА_1 , при цьому не технічну спроможність перевірені дії лише водія ОСОБА_2 , то це, на думку суду, свідчить про однобічність проведеної експертизи, а тому даний висновок не може вважатися всебічним, враховуючи, що під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення підлягає доказуванню та з`ясуванню винуватість саме водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставиться їй у провину. Отже, суд не приймає до уваги висновок експертного дослідження, так як для вирішення даної справи по суті зібрано достатню кількість вищевказаних доказів, які є допустимими, належними, достовірними та не суперечливими між собою, а тому в необхідності спеціальних знань експерта немає потреби. В матеріалах цієї справи наявна достатня кількість інформації, яка в повному обсязі характеризує дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги, при цьому таких матеріалів достатньо для прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення у справі.

Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з автомобілем «Хюндай».

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушниці в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (в редакції закону, що діяла на час вчинення правопорушення).

При визначені виду і розміру стягнення, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16 жовтня 2008 року, суд враховує, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи, а тому, з огляду на характер і конкретні обставини вчиненого правопорушення, особистість правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність, а також те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності усвідомила протиправність своєї поведінки та є обґрунтовані підстави, що остання не буде допускати подібного надалі, суд вважає за необхідне накласти на правопорушницю адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушниці судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (в редакції закону, що діяла на час вчинення правопорушення) та накласти на останню адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі чотирьохсот п`ятдесяти чотирьох гривень.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко