П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/220/21

24 березня 2021 року смт.Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Битківський Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Богородчанського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, який працює водієм у ПП ОСОБА_2 ,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Водій ОСОБА_1 16 лютого 2021 року о 07 год 56 хв на автодорозі Мукачево-Львів км 287+100 автобусом марки "Mercedes-Benz", д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів за маршрутом село Маркова - селище Богородчани в кількості 24 пасажирів, що перевершує кількість місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу, - 22 місця, чим порушив вимоги підпункту 10 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення визнав та пояснив, що працює водієм у ПП ОСОБА_2 , здійснюючи внутрішні перевезення пасажирів. Зазначив, що перевозив пасажирів понад кількість сидячих місць, оскільки в с.Жураки, на зупинці, на одне вільне місце зайшли троє пасажирів, які жодним чином не погоджувались вийти з автобуса за його проханням, мотивуючи тим, що це єдиний рейс на тривалий час до селища Богородчан і не матимуть можливості в інший спосіб доїхати до місця роботи. Запевнив, що всі були у масках і дотримувалися необхідної дистанції. У вчиненому розкаявся, просив не карати, врахувати його майновий стан та ті обставини, що порушення допущено мимо його волі.

Крім визнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні правопорушення доводиться матеріалами справи, зокрема: даними протоколу про адмінправопорушення серії ГР №131268 від 16 лютого 2021 року (а.с.1); копія посвідчення водія ОСОБА_1 та копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.3); матеріалами відеофіксацієї правопорушення (а.с.6); рапорт інспектора СРПП ВП №2 (смт.Богородчани) в Івано-Франківській області ГУНП від 16.02.2021 року (а.с.7).

Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП як порушення правил щодо карантину людей, передбачених пп. 10 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року, які були чинними на момент вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно зі ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Разом з цим, дослідивши матеріали справи, приходжу до переконання, що ОСОБА_1 на підставі ст. 22 КУпАП слід звільнити від адміністративної відповідальності з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Справедливим є таке стягнення, яке співмірне поведінці правопорушника. Це означає не тільки те, що передбачена законом поведінка, яка являє собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП, та її правові наслідки у виді адміністративного стягнення відповідатимуть один одному, а й те, що в даному випадку повинно бути справедливе співвідношення із тяжкістю наслідків та підставами, які покладені в основу адміністративної відповідальності.

Закріплення в законі можливості звільнення особи від адміністративної відповідальності є вираженням конституційних принципів верховенства права, додержання гуманізму, справедливості й законності, що можливо і необхідно реалізувати в даній конкретній ситуації.

Таким чином, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, щире розкаяння порушника, ступінь його вини та майновий стан, вважаю, що вчинене ним адміністративне правопорушення, з урахуванням викладених обставин, хоча формально і містить ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, однак у зв`язку із своєю малозначністю не являє собою великої суспільної небезпеки на час його вчинення, тому на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Керуючись ст. 22, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити, звільнивши його від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення.

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження щодо недопущення аналогічного правопорушення в майбутньому.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області апеляційної скарги.

Суддя Л.М. Битківський