Провадження № 3/557/393/2021
Справа № 557/407/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Тишкун П.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Гоща адміністративні матеріали, що надійшли від Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

22 березня 2021 року до Гощанського районного суду Рівненської області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №438399 від 02.03.2021 року 02 березня 2021 року о 17 год. 40 хв. в с. Мнишин по вул. Центральній водій керував автомобілем «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора «Alcotest № 6810» у присутності двох свідків, що підтверджується тестом № 3761 від 02.03.2021р. Результат огляду становть 1,71 проміле.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.9А Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, не визнав. Зазначив, що не заперечує факт вживання алкоголю 02.03.2021, але викладене працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення відносно нього не відповідає дійсності, оскільки автомобілем у вказаному місці та час він не керував. Коли під`їхали працівники поліції, автомобіль був припаркований на обочині дороги і будь-які особи у салоні автомобіля не перебували. Більш того, у нього навіть не було ключів від автомобіля. Сам він стояв поряд з автомобілем, тому працівники поліції прийняли його за водія. Автомобіль належить його вітчиму, він і був за кермом, привізши ОСОБА_1 до місця, де на нього було складено адмінпротокол, однак, у той момент він відійшов і не місці події не перебував.

Просив суд, провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно нього закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що є вітчимом ОСОБА_1 . Того дня місцевий священник попросив його допомогти витягнути його автомобіль, який застряг у багнюці, тому він узяв з собою для підмоги двох пасинків, в т.ч. ОСОБА_1 , і разом із священником поїхав власним авто на місце пригоди. При спробі витягнути авто у нього лопнув трос, тому він взяв ключі від авто і пішов у село шукати трос. Повернувшись на місце події ОСОБА_1 там не застав, інший пасинок його повідомив, що того забрала поліція. Стверджував, що за кермом автомобіля перебував він, а не ОСОБА_1 , а ОСОБА_3 не зміг би ним керувати, оскільки свідок забрав із собою ключі, без яких авто не завести. Дубліката ж ключів не існує. Коли він повернувся, автомобіль стояв точно на тому ж місці, де він його залишив, тобто, з місця не рухався.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що є місцевим священником. 02.03.2021 його автомобіль загруз у багнюці і він зателефонував ОСОБА_2 , який часто йому допомагає, і попросив допомоги. Свідок приїхав на місце разом із ОСОБА_5 та його пасинками, в т.ч. ОСОБА_1 . Під час того, як вони намагалися витягнути авто буксиром, лопнув трос і вони пішли, залишивши пасинків біля авто. Стверджував, що на місце події ОСОБА_1 приїхав пасажиром, за кермом сидів його вітчим ОСОБА_2 , коли вони йшли по трос автомобіль був нерухомим, у ньому ніхто не перебував. Коли повернулися автомобіль стояв на тому ж місці.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що є зведеним братом ОСОБА_1 і пасинком ОСОБА_2 . Того дня він з вітчимом, братом і священником приїхав щоб допомогти останньому витягнути автомобіль. Після того, як лопнув трос вітчим зі священником пішли в село шукати нового, забравши із собою ключ від автомобіля вітчима, він же теж відійшов на певну відстань, залишивши ОСОБА_1 поряд з автомобілем. Коли він повернувся, то побачив, що працівники поліції скрутили ОСОБА_1 і поїхали, забравши його із собою. Він не бачив моменту, коли поліція під`їхала на місце пригоди.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи його захисника, свідків та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 279, 280 КУпАП, судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення провадиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та у відношенні особи, щодо якої цей протокол був складений.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №438399 від 02.03.2021 року 02 березня 2021 року о 17 год. 40 хв. в с. Мнишин по вул. Центральній водій керував автомобілем «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктом правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є водії транспортних засобів.

Згідно із пп. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку,

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив з підстав, що пп «а» п.2.9 Правил дорожнього руху не порушив, оскільки не керував транспортним засобом.

Відповідно до Правил дорожнього руху України водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до роз`яснень, що міститься в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. №14 під керуванням транспортними засобами слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортними засобами, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли особа, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, почав рухатись.

Зважаючи на норми чинного законодавства, слід дійти до висновку, що вимога поліцейського щодо проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції може бути адресована тільки особі, яка керує транспортним засобом.

Як слідує з пояснень ОСОБА_1 , він не заперечує, що вживав в той день алкогольні напої, проте, зазначає, що транспортним засобом не керував.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Об`єктивно факт керування ОСОБА_1 автомобілем «ВАЗ 2106» , д.н.з. НОМЕР_1 у час, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, не доведений, належні докази в матеріалах справи відсутні та не здобуті судом в ході розгляду справи, зокрема і під час допиту свідків.

Витребуваного постановою суду від 09.04.2021 доказу, а саме відеозапису фіксації правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 438399, відділом поліції №5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надано не було, надано відповідь, відповідно до якої зазначений запис відсутній на сервері зберігання відеозаписів у зв`язку з тим, що минув 30-тиденний строк їх зберігання. До протоколу про адміністративне правопорушення зазначений відеозапис не був доданий.

Що стосується письмових пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які долучені до матеріалів справи, то з їх змісту вбачається, що вони написані аналогічно працівником поліції та на заготовлених шаблонах, встановити, чи були вони свідками керування ОСОБА_1 автомобілем у нетверезому стані з пояснень неможливо. Допитати свідків у судовому засіданні не виявилося можливим, оскільки вони на виклик суду не з`явилися.

Отже, суть правопорушення, зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18 №438399, про те, що ОСОБА_1 перебуваючи у нетверезому стані керував транспортним засобом не ґрунтується на фактичних обставинах справи та зібраних доказах.

За наведених обставин, докази, на які посилався інспектор патрульної поліції в обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненому, є безпідставними, оскільки в останнього можливо і були ознаки алкогольного сп`яніння, проте, він транспортним засобом не керував та на той момент визначення «Водій» на нього не розповсюджувалось.

За таких обставин, суд вважає, що суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства».

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Виходячи з викладеного ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки «поза розумним сумнівом» належними та допустимими доказами вина останнього не доведена, а обставини зазначені в протоколі - не підтверджені.

Таким чином, під час судового розгляду в діях ОСОБА_1 встановлено відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП України.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, встановлені обставини справи, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130, 264, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області.

С у д д я П.В.Тишкун