Справа № 404/3205/21
Номер провадження 3/404/1222/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , фізичної особи-підприємця, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , який відповідно до виписки із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 19.12.2019 року є фізичною особою-підприємцем, проводячи підприємницьку діяльність у павільйоні «Shauroom», біля зупинки «Черемушки», по вул.Євгена Тельнова у м.Кропивницькому, порушив вимоги ст.21, ст.24 КЗпП України щодо укладення трудового договору, Порядку повідомлення Державної податкової служби та її територіальних органів про прийняття працівників на роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №413 щодо порядку оформлення трудового договору.

З 21.04.2021 року по 22.04.2021 року було здійснено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 за фактичним місцем здійснення підприємницької діяльності у павільйоні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , де виявлено використання найманої праці без оформлення трудових відносин, а саме за прилавком виконувала роботу продавця ОСОБА_2 , яка під час усної розмови повідомила, що вона працює у ФОП ОСОБА_1 .

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , який використовує найману працю для здійснення підприємницької діяльності набуває організаційно-розпорядчих повноважень, своїми діями стосовно найманих працівників порушує їх права, надані Конституцією України.

Таким чином, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення виявлені порушення свідчать про невиконання ФОП ОСОБА_1 своїх обов`язків, передбачених ст.43 Конституції України, який використовує найману працю без оформлення трудових відносин, своїми діями стосовно найманих працівників порушує їх права, надані Конституцією України, чим порушив вимоги ч.3 ст.41 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначивши, що проводить підприємницьку діяльність у павільйоні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 . У цей час він займався підбором персоналу, а саме продавця та ОСОБА_2 виявила бажання проходити стажування, яке полягало у ознайомленні з умовами праці, а не з виконання будь-яких трудових обов`язків. Допуск до роботи остання не мала, продавцем не працювала, покупців не обслуговувала, умови праці з нею не обговорювались. Вони лише прийшли до павільйону вдруге, щоб подивитися на обсяг роботи, яку в той час виконував ОСОБА_1 та ознайомитися з умовами праці. Після того, як він відійшов від павільйону на 15 хвилин, де залишилася ОСОБА_2 , яка очікувала його було здійснено інспекційне відвідування. Просить взяти до уваги пояснення, які він надає у судовому засіданні, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні надала пояснення аналогічні до пояснень ОСОБА_1 , наголосивши на тому, що до павільйону «Shauroom» вдруге прийшла 21.04.2021 року та жодних обов`язків вона не виконувала, лише спостерігали за роботою та всіма процесами з метою ознайомлення з ним та можливого її подальшого працевлаштування. З 23.04.2021 року вона офіційно працює та виконує обов`язки продавця.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, працівниками Управління держпраці у Кіровоградській області направлено докази, які досліджені під час розгляду справи: протокол про адміністративне правопорушення від 22.04.2021 року (а.с.2-4); акт (а.с.5-8); копію виписки із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.9), копію паспорта громадянина України та копії картки платника податків на ім`я ОСОБА_1 (а.с.10), копію довідки про реєстрацію місця проживання особи (а.с.11), письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.12), заяву про отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS повідомлення (а.с. 13).

Аналізуючи та оцінюючи усі надані зазначені докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, не доведена належними, допустимими та достатніми доказами, виходячи із такого.

Фактично у судовому засіданні з пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_1 не здійснював фактичного допуску до роботи ОСОБА_2 у павільйоні без оформлення трудового договору. Інші докази цього твердження, окрім акту інспекційного відвідування, який не ґрунтується на будь-яких доказах, у справі відсутні. Відповідно акт інспекційного відвідування, який суперечить дослідженим під час судового розгляду доказам та не підтверджується будь-якими іншими доказами, не може бути визнаний допустимим та достатнім доказом у справі.

Таким чином судом встановлено, що у справі немає достатніх достовірних доказів, які доводили б те, що ОСОБА_1 з 21.04.2021 року по 22.04.2021 року у будь-якій формі допустив до роботи у павільйоні «Shauroom» ОСОБА_2 , визначив їй певний обсяг трудових обов`язків, зобов`язав підкорятися правилам внутрішнього трудового розпорядку, сам зобов`язувався виплачувати їй заробітну плату, забезпечувати умови праці. Будь-які сторонні свідки (відвідувачі, покупці тощо), які б підтверджували допуск ОСОБА_2 до роботи у павільйоні, відсутні.

Крім того, до протоколу не долучено жодного доказу, який би підтверджував, що ОСОБА_2 , перебуваючи у вказаному павільйоні, виконували обов`язки продавця чи обслуговували покупців (не встановлено особи покупців, найменування та вартість проданого товару тощо). Письмові пояснення ОСОБА_2 у матеріалах справи відсутні.

При цьому, долучені до матеріалів справи письмові пояснення ОСОБА_1 , (а.с.12), не беруться судом до уваги, оскільки вони отримані не відомо за яких обставин, без указання місця, та з істотним порушенням прав остатнього, без роз`яснення положень ст.63 Конституції України.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Однією з гарантій та засадою кримінального провадження є безпосередність дослідження показань судом (ст.ст.7, 23 КПК України).

З огляду на викладене суд бере до уваги пояснення надані ОСОБА_1 саме у суді, які повністю спростовують письмові пояснення останнього, обставини отримання яких не відомо.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

Раніше вказані досліджені безпосередньо у суді докази ставлять під обґрунтований та розумний сумнів наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, оскільки у справі не доведено те, що він як фізична особа-підприємець допустив до роботи у павільйоні «Shauroom», біля зупинки «Черемушки», по вул.Євгена Тельнова у м.Кропивницькому ОСОБА_2 за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.

З огляду на викладене, керуючись ч.3 ст.41, ст.247 п.1, ст.ст.283-285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.41 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда В.В. Поступайло