Справа № 740/1971/21 Головуючий у 1 інстанції Пантелієнко В. Г.
Провадження № 33/4823/301/21
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2021 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд у складі судді судової палати у кримінальних справах Баглая І.П.,

з участю захисника Царенка А.А.,

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 травня 2021 року.

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп..

Судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у порушенні пункту 2.5 Правил дорожнього руху, яке виразилося у відмові його від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння як особи, яка 31 березня 2021 року, в 17 год. 30 хв., по вул. Шевченка, у м. Ніжині, Чернігівської області керувала автомашиною «BMW 320 D» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити. На його думку місцевий суд не звернув уваги на висновок щодо проходження ним освідування в Ніжинській ЦМЛ, відповідно до якого він не перебував в стані алкогольного сп`яніння і який виключає склад правопорушення. Матеріали справи не містять доказів того, що його взагалі направляли для проведення огляду до закладу охорони здоров`я, адже таке направлення відсутнє у матеріалах справи. З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що в нього відсутні ознаки алкогольного сп`яніння. Під час розгляду справи судом першої інстанції залишилися поза увагою ряд обставин, а саме:

- відомості в протоколі про час його керування транспортним засобом не відповідають дійсності так як його зупинили близько 14 год. 00 хв., що підтверджено його поясненнями та поясненнями інспектора ОСОБА_2 ;

- він погодився на проведення його огляду в лікарні і його привезли для проходження даного огляду, але з не зрозумілих причин огляд в лікарні йому не провели, що свідчить про відсутність в його діях порушення п. 2.5 ПДР та положень ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- в той момент коли на відеозаписі він відмовляється від проходження огляду видно, що протокол та пояснення свідків вже заповнені, ще до того як він відмовлявся, дані документи перебували у поліцейського ОСОБА_2 ..

Із матеріалів справи, пояснень ОСОБА_1 та його захисника, а також доводів апеляційної скарги вбачається, що вона не обгрунтована.

Викладені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі твердження голослівні, нічим не підтверджені, а тому апеляційний суд їх розцінює як намагання уникнути відповідальності.

Натомість його вина у скоєнні інкримінованого правопорушення підтверджується наявними доказами, яким місцевий суд надав належну оцінку.

У відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Цих вимог Закону ОСОБА_1 не дотримався.

Факт скоєння правопорушення ОСОБА_1 узгоджується з іншими наявними доказами та підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 471570 від 31.03.2021, складеному у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП і в якому ОСОБА_1 власноручно написав, що «…випив бутилку пива та керував авто БМВ в лікарню на освідування не поїду в драгер дути не буду»; поясненнями до протоколу, де він власноручно записав: «Я ОСОБА_1 випив бутилку пива та керував авто БМВ в лікарню на освідування не поїду в драгер дути не буду».

Поліцейський ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 31.03.2021 року о 18-й годині 00 хвилин ним при виконанні службових обов`язків складено протокол за відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння за ст. 130 ч. 1 КУпАП. При цьому зазначив, що під час чергування йому зателефонував працівник поліції ОСОБА_3 та повідомив, що ним був зупинений автомобіль марки «BMW 320 D» державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого перебував з явними ознаками сп`яніння. Під час складання протоколу водію було запропоновано пройти освідування за допомогою приладу "Драгер" або проїхати в медичний заклад. Водій спочатку погодився, але оскільки у приймальному відділенні були хворі, яких негайно потрібно було оформити на лікування, ОСОБА_1 відмовився чекати. В подальшому ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Оскільки ОСОБА_1 перебував з явними ознаками сп`яніння, машину під розписку передали ОСОБА_4 .. Крім того ОСОБА_1 у своїх поясненнях зазначив, що випив пляшку пива, їхати в лікарню на освідування та від продуву приладу "Драгер" відмовляється.

Як вбачається з матеріалів справи, у судовому засіданні місцевого суду ОСОБА_1 визнав, що відмовився від медосвідування, так як поспішав. Чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення не встановлено поважності (неповажності) причин відмови водія від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, тому мотиви такої відмови, висловлені ОСОБА_1 , не мають вирішального значення для прийняття рішення по справі. Перегляд доданого до справи відео спростовує твердження ОСОБА_1 про поспіх, оскільки під час складання протоколу останній такої поведінки не демонстрував.

Думка ОСОБА_1 про те, що місцевий суд не звернув уваги на висновок проходження ним освідування в Ніжинській ЦМЛ, відповідно до якого він не перебував в стані алкогольного сп`яніння не заслуговує на увагу, тому що його притягнули до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а за відмову від проходження в установленому порядку медичного огляду.

Твердження ОСОБА_1 , що в лікарні не проводили освідування на предмет сп`яніння із-за COVID голослівні, бо в цей же день з цього приводу його оглянули на його прохання. Таку позицію апеляційний суд розцінює як намагання уникнути відповідальності.

Отже порушень законодавства, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваної постанови, у справі не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяІ. П. Баглай