№ 336/3314/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дмитрюк Оксана Вікторівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої: ФОП НОМЕР_1 , продавець-консультант, зареєстрована і проживає: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

14.04.2021 р. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 589554, відповідно до якого 14.04.2021 р. об 11 год. 02 хв. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись на робочому місці, здійснювала приймання відвідувачів суб`єктом господарювання, а саме здійснювала роздрібну торгівлю косметичними товарами, чим порушила пп. 4 п. 3-5 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р.. Вказаними діями скоїла адміністративне правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

26.05.2021 р. у судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнала, пояснила, що вона не є суб`єктом господарювання, про що надала суду відповідні докази. В її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з чим просила закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Всебічно вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , суддя встановив, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КпАП України, не знайшла свого підтвердження достатніми достовірними доказами, з огляду на наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Під час розгляду матеріалів про скоєння особою правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 44-3 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретну норму нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та якої не дотрималася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

ОСОБА_1 поставлено в провину порушення пп. 4 п. 3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р., відповідно до якого: забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення.

За змістом цього пункту постанови, відповідальність за його порушення несуть суб`єкти господарювання, які здійснюють прийом відвідувачів.

Отже, суб`єктом правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , може бути лише суб`єкт господарювання.

Згідно ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

В матеріалах справи відсутні будь-які документи на підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання та несе адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, порушення яких йому інкримінується.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, встановлені обставини та досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про те, що протокол відносно ОСОБА_1 складено безпідставно, а тому провадження у справі про притягнення її до відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 247, КпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КпАП України, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Дмитрюк

Постанова набрала законної чинності « »________________20__рік.

Дата видачі постанови « »________________20___рік.