Єдиний унікальний номер 233/2500/21
Номер провадження 33/804/406/21
Єдиний унікальний номер: 233/2500/21
Номер провадження 33/804/406/21 Категорія: ст.173-2 ч. 1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року місто Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Смірнова В.В., при секретарі судового засідання Юрченко Т. С., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Кошеля А. С., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду Донецького апеляційного суду м. Бахмут апеляційну скаргу захисника Кошеля А. С., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , на постанову судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 червня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Каськова Хотинецького району Орловської області, громадянина України, з середньо - технічною освітою, розлученого, має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого охоронцем - БУВР м. Сєверодонецьк, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 170 (сто сімдесят) гривень,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 170 гривень.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 25 травня 2021 року о 18 годині 00 хвилин, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 насилля в сім`ї, а саме, умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погроз фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Крім того, ОСОБА_1 26 травня 2021 року о 09 годині 00 хвилин, перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 насилля в сім`ї, а саме, умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі, захисник Кошель А. С. прохав скасувати постанову та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суддею взято до уваги лише пояснення потерпілої ОСОБА_2 в частині її тверджень про висловлювання в її бік нецензурною лайкою ОСОБА_1 , проте вказане не підтверджено доказами.

Також зазначає, що судом опущено показання ОСОБА_2 щодо того, що ініціатором конфліктів була саме потерпіла та суперечки виникали на ґрунті того, що ОСОБА_1 після розлучення залишився проживати разом з нею.

Також судом не прийнято до уваги показання свідка ОСОБА_3 про те, що з боку ОСОБА_1 він не чув нецензурної лайки, ОСОБА_1 задля уникнення конфлікту з боку потерпілої ходив по будинку, а потерпіла його переслідувала.

Також зазначає, що судом перекручено пояснення психолога ОСОБА_4 .

Таким чином, суд першої інстанції при наявності підстав для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не закрив провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Кошель А. С., які підтримали доводи апеляційної скарги та прохали її задовольнити; потерпілу, яка вважає постанову суду законною та обґрунтованою; дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

У судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що 26 травня 2021 року у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ №687211 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також 26 травня 2021 року у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ №648141 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Процесуальна форма та зміст протоколів відповідають вимогам ст.256 КУпАП. Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

У статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що:

домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і передбачена наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Таким чином, під домашним насильством, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Аналіз вищевказаної правової норми та її конструкції дає підстави для висновку, що завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілій особі є однією з, а не єдиною кваліфікуючою ознакою психологічного домашнього насильства.

Так, законодавець між словами "нездатність захистити себе" і "завдали шкоду" використав сполучник "або", у зв`язку з чим виникнення у потерпілої особи побоювань за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинення емоційної невпевненості, нездатності захистити себе є (кожна окремо) окремими кваліфікуючими ознаками домашнього насильства, і їх наявність та доведення у встановленому законодавстві порядку є достатньою підставою для висновку про наявність в діях особу ознак складу адміністративного правопорушення за статтею 173- 2 КУпАП.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тобто, за змістом закону слідує, що вчинення особою дій, передбачених даною статтею, тягнуть за собою завдання шкоди фізичному або психологічному здоров`ю особи, у відношенні якої вчинені дії, тобто настання певних наслідків.

Так, у судових засіданнях судів першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_1 вину визнав частково та показував, що 25 травня 2021 року його син травмувався у школі, він відвозив сина до лікарні. Коли вони повернулися додому, колишня дружина ОСОБА_2 звинуватила його в тому, що син отримав травму, на ґрунті чого між ними виникла сварка. В ході сварки він нецензурно не висловлювався в сторону колишньої дружини та погроз в її сторону не висловлював. Син перебував у будинку та все чув. Він намагався уникнути конфлікту. Потерпіла дійсно бігала за ним, та провокувала на конфлікт. Між ними була тільки словесна суперечка, він потерпілу не душив. Потерпіла викликала працівників поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення. В ніч з 25 на 26 травня 2021 року він ночував у сестри, а 26 травня 2021 року приблизно о 09 годині 00 хвилин повернувся додому. Між ними знову сталася словесна суперечка, та потерпіла ОСОБА_2 викликала працівників поліції, які знову склали протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, колишня дружина казала йому, щоб його виписати з будинку, їй треба викликати тричі поліцію. Зауважив на тому, що він колишню дружину не чіпав, бійки ніякої не було, звідки взялися синці у неї він не знає, нецензурною лайкою в її адресу не висловлювався.

У судових засіданнях судів першої та апеляційної інстанцій потерпіла ОСОБА_2 показувала, що ОСОБА_1 є її колишнім чоловіком. 25 травня 2021 року у неї з колишнім чоловіком ОСОБА_1 стався конфлікт через спільне проживання та його зраду, а також через її звинувачення ОСОБА_1 у хворобах сина. В ході конфлікту ОСОБА_1 почав її душити, сталася обопільна бійка, він нецензурно висловлювався в її сторону і погрожував фізичною розправою, на що вона викликала працівників поліції, та написала заяву про те, що ОСОБА_1 її ображав і погрожував розправою. Конфлікт закінчився, коли ОСОБА_1 забрав речі та пішов. 26 травня 2021 року з ранку приїхав колишній чоловік і знову почав її турбувати, а саме: шуміти та гуркотіти, при цьому висловлювався нецензурною лайкою, тобто провокував її на конфлікт. Погроз фізичної розправи з його сторони не було. Його слова щодо того, що він буде робити, що забажає, вона прийняла, як погрозу в свою сторону. Вона ОСОБА_1 пропонувала вирішити питання щодо спору з будинком, пропонувала варіанти, але він відмовлявся. Також підтвердила, дійсно 25 травня 2021 року ОСОБА_1 намагався уникнути конфлікту, а вона ходила за ним по дому. Зазначила, що всі конфлікти починала вона, на які її провокував колишній чоловік.

У судовому засіданні суду першої інстанції неповнолітній свідок ОСОБА_3 в присутності психолога ОСОБА_4 поясняв, що він мешкає з матір`ю та батьком. 25 травня 2021 року на уроці фізкультури він пошкодив ногу та руку. Зателефонував батькові, який відвіз його до травмпункту. Після лікарні вони приїхали додому, він ліг на диван, а батьки пішли в іншу кімнату, де почали сваритися. Він на одній нозі прискакав до кімнати, де знаходились батьки, та намагався заспокоїти їх. Він дуже хотів, щоб все скінчилось мирно. В цей час, батько ходив по будинку, намагався уникнути сварки, а матір хотіла, щоб батько пішов. Під час сварки батьків, він нецензурної лайки не чув. Коли він перебув в своїй кімнаті то чув, як мама крикнула, що тато її вдарив. Потім вона викликала працівників поліції. У мами на лобі він помітив невеликий слід, як вм`ятина. Через декілька днів появились синці, на шиї були якісь посиніння, матір казала, що це її батько вдарив, а батько казав, що він її не бив. Що відбувалося 26 травня 2021 року він не чув і не бачив, оскільки перебував у своїй кімнаті на другому поверсі.

У судових засіданнях судів першої та апеляційної інстанцій свідок ОСОБА_4 , яка як психолог був присутня під час надання пояснень неповнолітнім свідком ОСОБА_3 , пояснила, що для дитини психологічно важко говорити, він намагається захистити і матір, і батька, які є для нього рідними людьми та яких він любить однаково.

Свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у судовому засіданні суду першої інстанції надали аналогічні пояснення друг з другом та поясняли, що вони мешкають по сусідству з родиною ОСОБА_1 , яких можуть охарактеризувати з доброї сторони. У травні 2021 року працівники поліції запросили їх в якості свідків під час складання протоколу. В їх присутності ОСОБА_1 повідомляли працівникам поліції, що між ними сталася бійка. Як саме сталася бійка вони не бачили, у ОСОБА_2 бачили тілесне пошкодження.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 648141 від 26 травня 2021 року, 25 травня 2021 року о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 насилля в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погроз фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинення кримінальне правопорушення (або таке, що готується), 25 травня 2021 року ОСОБА_2 звернулась до ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області з приводу конфлікту з колишнім чоловіком ОСОБА_1 , який 25 травня 2021 року о 18 годині 00 хвилин висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 25 травня 2021 року в ході конфлікту ОСОБА_1 висловлювався на її адресу нецензурною лайкою.

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 25 травня 2021 року о 18 годині 00 хвилин у нього стався побутовий конфлікт з колишньою дружиною ОСОБА_2 , який скінчився до приїзду працівників поліції.

Згідно з рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 березня 2021 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 687211 від 26 травня 2021 року, 26 травня 2021 року о 09 годині 00 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 насилля в сім`ї, а саме, умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується), 26 травня 2021 року ОСОБА_2 звернулась до ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області із завою з проханням притягнути до адміністративної відповідальності її колишнього чоловіка ОСОБА_1 , який 26 травня 2021 року о 09 годині 00 хвилин вчинив відносно неї насильство в сім`ї, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погроз фізичною розправою.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_2 , 26 травня 2021 року о 09 годині 00 хвилин у неї з її колишнім чоловіком на побутовому грунті виник конфлікт. В ході якого ОСОБА_1 на її адресу висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 , 26 травня 2021 року о 09 годині 00 хвилин, знаходячись за місцем свого мешкання, у нього виник конфлікт з його колишньою дружиною ОСОБА_2 на побутову тему, під час якого він висловлювався на адресу своєї колишньої дружини ОСОБА_2 нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, в наслідок чого остання викликала працівників поліції.

Інших доказів на підтвердження обставин, зазначених ОСОБА_2 про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру, матеріали справи не містять.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що існує обґрунтований сумнів того, що ОСОБА_1 вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, оскільки самі по собі висловлювання нецензурною лайкою може бути доказом такої ознаки психологічного насильства, як образа, проте цей кваліфікуючий ознак домашнього насильства, що передбачені диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, не ставиться у провину ОСОБА_1 . Докази того, що висловлювання нецензурною лайкою з боку ОСОБА_1 потягли або могли потягнути за собою наслідки у виді шкоди психічному здоров`ю потерпілої, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов не правильного висновку щодо наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Так, відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ч. 3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, вважаю, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на його користь.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова судді скасуванню, провадження по справі закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Кошеля А. С., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 170 (сто сімдесят) гривень, скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Донецького апеляційного суду В. В.Смірнова