Справа № 347/1328/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю. С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , працює директором ПМП Аптека «Горицвіт»,

за ч. 1 ст. 163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и л а:

ПМП Аптека «Горицвіт» 30.11.2020 року укладено з фізичною особою ОСОБА_2 . Договір дарування Аптеки. За цим Договором ПМП Аптека «Горицвіт» «Дарувальник» передає у власність ОСОБА_2 «Обдарованої» безоплатно, а ОСОБА_2 «Обдарована» приймає у власність аптеку, що розташована в АДРЕСА_2 . Дарунок сторони оцінюють в сумі 293342 грн. 00 копійок. Договір дарування посвідчено приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Григорчук Л.В., та зареєстровано в реєстрі за №1252. Ця аптека розташована на земельній ділянці площею 0,0514 га, яка перебувала у власності ПМП Аптека «Горицвіт» «Дарувальника». Згідно Договору Дарування земельної ділянки від 30.11.2020 року ПМП Аптека « ІНФОРМАЦІЯ_2 » «Дарувальник» передає у власність ОСОБА_2 «Обдарованої» безоплатно, а ОСОБА_2 «Обдарована» приймає у власність земельну ділянку площею 0,0514 га (514 кв.м.), що розташована в АДРЕСА_2 . Дарунок сторони оцінюють в сумі 30634 грн. 00 копійок. Договір дарування посвідчено приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Григорчук Л.В., та зареєстровано в реєстрі за №1253.

ОСОБА_1 , будучи податковим агентом (директором ПМП Аптека «Горицвіт» за адресою с. Космач, Косівського району), порушив встановлений законом порядок утримання та перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору в результаті чого: занижено податок з доходів фізичних осіб за листопад 2020 року на загальну суму 71116,68 грн., занижено військовий збір за листопад 2020 року на загальну суму 4859,64, чим порушено п. п. 164.2.10 п. 164.2 ст. 164, п.п. 165.1.53 п. 165.1 ст. 165, абз. «е» п. п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 174.6 ст. 174 Податкового кодексу України.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

В судове засідання 23.07.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки не повідомив та клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. Про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, однак відмовився від одержання повістки, що підтверджується відстеженням пересилання поштового відправлення в матеріалах адміністративної справи (а.с.14).

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності можливість дізнатись про визначений час розгляду справи. Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

В матеріалах справи відсутні будь які відомості, що ОСОБА_1 вживав будь-яких заходів, які б вказували на те, що він бажає заявити клопотання, подати докази, надати пояснення для розгляду справи про адміністративне правопорушення. Такі права можна реалізувати не тільки в судовому засіданні, а й у інший спосіб, наприклад письмово.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Також стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, доходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 163-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

За способом викладення диспозиція частини 1 статті 163-4 КУпАП є бланкетною. Диспозиції банкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки.

Таким нормативно-правовим актом, зокрема, є Податковий кодекс України (далі ПКУ).

Згідно з п. п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 ПКУ податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV ПКУ.

Пунктом 162.1 ст.162 ПКУ платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи та фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні, податковий агент.

Відповідно до абз. «е» п.п. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 ПКУ дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді спадщини, подарунків, виграшів, призів.

Підпунктом 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПКУ встановлено, що додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV ПКУ).

Відповідно до п. 163.1 ст. 163 ПКУ об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду (п. 164.1 ст. 164 ПКУ).

Згідно з п.п.164.2.10 п.164.2 ст. 164 ПКУ до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом;

При цьому, відповідно до абз. «е» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПКУ до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 ПКУ) у вигляді вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), визначеної за правилами звичайної ціни, а також суми знижки звичайної ціни (вартості) товарів (робіт, послуг), індивідуально призначеної для такого платника податку.

Якщо додаткові блага надаються у негрошовій формі, сума податку об`єкта оподаткування обчислюється за правилами, визначеними п. 164.5 ст. 164 ПКУ (п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПКУ).

Згідно з п. 164.5 ст. 164 ПКУ під час нарахування (надання) доходів у будь-якій не грошовій формі базою оподаткування є вартість такого доходу, розрахована за звичайними цінами, правила визначення яких встановлені згідно з ПКУ, помножена на коефіцієнт, який обчислюється за такою формулою:

К = 100 : (100 - Сп),

де К - коефіцієнт;

Сп - ставка податку, встановлена для таких доходів на момент їх нарахування.

Відповідно до п. 167.1 ст. 167 ПКУ ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 ст. 167 ПКУ).

Разом з тим, п.п. 165.1.39 п. 165.1 статті 165 ПКУ визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються вартість дарунків (а також призів переможцям та призерам спортивних змагань), у частині, що не перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, за винятком грошових виплат у будь-якій сумі.

Також, відповідно до п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПКУ податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 ПКУ.

Водночас, згідно п. 171.2 ст. 171 ПКУ особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є:

а) податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні;

б) платник податку - для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов`язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету.

Разом з цим п. 16-1 підр. 10 розд. ХХ ПКУ встановлено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір (далі збір).

Об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст. 163 ПКУ (п.п. 1.2 п. 16-1 підр. 10 розд. ХХ ПКУ), зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Ставка збору становить 1,5 відс. об`єкта оподаткування, визначеного п.п. 1.2 п. 16? підр. 10 розд. XX ПКУ (п.п. 1.3 п. 16? підр. 10 розд. XX ПКУ).

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому ст. 168 ПКУ (п.п. 1.4 п. 16? підр. 10 розд. XX ПКУ).

Отже, у разі надання юридичною особою подарунку фізичній особі, вартість такого подарунку включається до загального оподатковуваного доходу такої фізичної особи, з урахуванням п. 165.1.39 ст. 165 ПКУ та оподатковується податком на доходи фізичних осіб за ставкою 18 % і військовим збором 1,5 %.

При цьому, юридична особа зобов`язана відповідно до ст. 168 ПКУ та ст. 171 ПКУ виконати всі функції податкового агента.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, підтверджується в сукупності наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення №576 від 02.07.2021 року. Вказаний протокол складений уповноваженою на те особою, та містить всі необхідні реквізити встановлені ст. 256 КУпАП. Протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ). Будь-яких сумнівів у його достовірності судом не встановлено (а. с. 2);

- копією акта документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи №3323/09-19-07-05/20569432 від 14.06.2021 року, з якого вбачається, що проведеною перевіркою ПМП Аптека «Горицвіт» встановлено порушення:- п.176.2, ст.176 ПК України, Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку №1020 від 24.10.2010 року, в частині неподання Податкового розрахунку за формою 1-ДФ за 4 квартал 2020 року про суми нарахованих та виплачених доходів фізичним особам за ознакою «126»;- п.п. 164.2.10 п. 164.2 ст. 164, п.п. 165.1.53 п. 165.1 ст. 165, п.п. «е» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п.п.168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 174.6 ст. 174 в результаті чого занижено податок з доходів фізичних осіб за листопад 2020 року на загальну суму 71116,68 грн.;- п. п. 164.2.10 п. 164.2 ст. 164. п.п. 165.1.53 п. 165.1 ст. 165, 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 174.6 ст. 174 в результаті чого занижено військовий збір за листопад 2020 року на загальну суму 4859,64 грн.- п. п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 в результаті чого занижено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 2025,64 грн., в тому числі: за 1 кв.2018 року на суму 95,95 грн., за 2 кв.2018 року на суму 95,95 грн., за 3 кв.2018 року на суму 95,95 грн., за 4 кв.2018 року на суму 95,96 грн., за 1 кв.2019 року на суму 345,48 грн., за 2 кв.2019 року на суму 345,48 грн., за 3 кв.2019 року на суму 345,48 грн., за 4 кв.2019 року на суму 345,50 грн., за 1 кв.2020 року на суму 70,88 грн., за 2 кв.2020 року на суму 70,88 грн., за 3 кв.2020 року на суму 70,88 грн., за 4 кв.2020 року на суму 47,25 грн. (а. с. 3-9);

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості. В своїй сукупності дані докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності інформації, яка міститься у досліджених доказах, суду не надано.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів не убачається, тому вказані доказі є належними та допустимими.

За таких обставин, перевіривши всі наявні в матеріалах справи докази, доходжу висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні доведена поза всяким розумним сумнівом.

Призначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника ОСОБА_1 , ступінь його вини та майновий стан, і вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, передбачене санкцією ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, яке буде достатнім та необхідним для запобігання вчиненню нових правопорушень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду документи, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору відсутні, відтак з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя -

п о с т а н о в и л а :

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51,00 грн. (п`ятдесят одну гривню).

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів на підставі частини 2 статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні) на користь отримувача коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Ю. С. Кіцула