Справа № 603/268/21
Провадження № 3/603/156/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2021 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І. М. розглянувши матеріали, що надійшли від сектору поліцейської діяльності №1 (м.Монастириська) відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючої, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалася,

- за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 неналежним чином виконує передбачені ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ, батьківські обов`язки відносно своєї дитини - дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учениці 8-Б класу Монастириського ЗЗСО, а саме остання близько 10 год 15 хв 08.04.2021 року перебуваючи на території Монастириського ЗЗСО, умисно намагалась своїми діями завдати шкоди здоров`ю однокласниці ОСОБА_3 , зокрема вкинула в термос з чаєм, який належить ОСОБА_3 таблетку «Сенадексин», яка вважається послаблюючим засобом, що могло завдати шкоди здорово`ю ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою визнала повністю, суду по справі пояснила, що старається належно виховувати свою дочку проте не могла подумати, що її дочка може таке вчинити, про вчинене дуже жалкує. На даний час вона з дочкою вибачились перед ОСОБА_3 та її батьками та примирились, а тому просить суд суворо її не карати.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними группами.

Згідно з ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Окрім визнання ОСОБА_1 своєї вини, її вина у вчиненні вищевказаного правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами, що були предметом перевірки в судовому засіданні.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується такими засобами доказування:

-даними, встановленими в протоколі про адміністративне правопорушення від 19.05.2021 року серії АПР18 №174416, складеного інспектором СЮП ВП ПП Чортківського РВП лейтенантом поліції Феник П.М.;

-письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_3 , які містяться в матеріалах справи та згідно яких вона пояснила, що дійсно 08.04.2021 рок близько 10 год. 15 хв. бачила, як ОСОБА_2 з однокласниками щось вкинули в її термос з чаєм;

-даними письмових пояснень ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи та згідно яких вона підтвердила, що 07.05.2021 року спільно із своїми однокласниками вирішили в термос з чаєм, який належить ОСОБА_3 , вкинути таблетку «Сенодексин», яка вважається послаблюючим медичним засобом, що і зробили.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП - ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно зі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд, керуючись ст. 33 КУпАП, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винної, ступінь її вини, а також враховуючи як пом`якшуючу обставину щире розкаяння у вчиненому, обтяжуючі обставини судом не встановлені, дійшов висновку про застосування до ОСОБА_1 ст. 22 КУпАП та звільнити останню від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі - закрити.

Саме таке стягнення на переконання суду буде співмірним вчиненому діянню, узгоджуватиметься з принципами доцільності, справедливості та невідворотності відповідальності та відповідатиме меті адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 22, 33, 34, ч. 1 ст. 184, ст. ст. 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В силу ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Справу провадженням закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян