Справа № 711/2590/21
Провадження № 3/712/1718/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Кончина О.І., за участю захисника Гричаненка О.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Головного управління ДФС у Черкаській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , інваліда 3 групи, РНОКПП: НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії № 30/21 від 20.04.2021 встановлено, що на території заправної станції за адресою м. Черкаси, проспект Хіміків 12 (територія ПМК 42) ОСОБА_1 здійснював зберігання та реалізацію паливно мастильних матеріалів (дизельне паливо) без необхідної ліцензії на даний вид діяльності, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що він не здійснює господарську діяльність та не має жодного відношення до Прат «ПМК - 42», що підтверджується витягом з ЄРДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців. На території підприємства перебувають його особисті речі на зберіганні, куди він має доступ, оскільки на підприємстві працює його сестра.

В судовому засіданні захисник просив закрити провадження по справі вважаючи, що вина ОСОБА_1 не доведена, оскільки в матеріалах справи відсутні докази.

Суддя заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Частина 1 ст. 164 КУпАП визначає, що провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Отже, диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у провадженні господарської діяльності: без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування. Суб`єктом відповідальності в даному випадку є суб`єкт господарювання.

Згідно ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Разом з тим, відповідно до п. 14.1.36 ст.14 ПК України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Статтею 42 ГК України передбачено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно з положень ст. 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» визначено, зокрема, що ліцензія - запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про рішення органу ліцензування щодо наявності у суб`єкта господарювання права на провадження визначеного ним виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року №222-VIII, за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб`єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративну відповідальність.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3, від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Із змісту ст. 251 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 30/21, ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, а саме зберігав та здійснював реалізацію паливно мастильних матеріалів (дизельне паливо) без необхідної ліцензії на даний вид діяльності. До протоколу надано в якості доказів фото з зображенням об`єктів зберігання паливно мастильних матеріалів.

Однак, посадова особа, складаючи протокол про адміністративне правопорушення та вважаючи встановленим факт, що ОСОБА_1 зберігає та реалізує дизельне паливо без отримання ліцензії, мав встановити, чи підпадає ця діяльність під поняття господарської (підприємницької), а саме чи була вона як безпосередньою, самостійною на власний ризик з метою отримання прибутку, так і систематичною та чи є він безпосереднім суб`єктом правопорушення.

В порушення вимог ст. 256 КУпАП при викладі фактичних обставин не зазначено часу вчинення адміністративного правопорушення, не зазначено в яких саме ємкостях зберігалось паливо, як і кому реалізовувалось.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не є підприємцем або особою, яка здійснює господарську діяльність на території ПМК 42, що підтверджується витягом з ЄРДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців. Документів, які б підтверджували, що саме ОСОБА_1 є власником заправної станції матеріали справи не містять.

Фото, які приєднані, до матеріалів справи суддя не може взяти до уваги в якості доказу, оскільки вони не містять будь-яких даних про реалізацію паливно мастильних матеріалів, а саме відсутні фіскальні чеки, товарні накладні та інше. Крім того фотознімки не містять час та місце їх виготовлення, та не зазначено осіб які були присутні при даній фотозйомці.

Також в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_2 , який не підтвердив факт реалізації та здійснення господарської діяльності ОСОБА_1 , пояснивши про те, що працівники ДФС надали йому підписати протокол з яким він навіть не ознайомлювався.

З огляду на досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП не є доведеною, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, не може бути беззаперечним доказом його вини, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючі вищевикладені обставини в їх сукупності, суддя приходить до висновку про те, що наявними доказами не доводиться склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП у зв`язку з чим, провадження по справі відносно ОСОБА_1 відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м.Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси О.І.Кончина