Провадження № 33/4820/347/21
Справа № 676/128/21 Головуючий в 1-й інстанції Воєвідко Я. І.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2021 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисниці ОСОБА_1 - адвоката Стасій Олександри Олександрівни на постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2021 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

За постановою суду, 06.01.2021 року о 23 год. 25 хв. по вул. Михайла Грушевського в. с. Привороття Кам`янець-Подільського району Хмельницької області водій ОСОБА_1 керував автомобілем VOLKSWAGEN Vento, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, який зафіксовано у присутності двох свідків на місці зупинки приладом «Drager». Результат тесту - 0,49%0. Вказаними діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Стасій О.О. подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову скасувати у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що працівниками поліції безпідставно було зупинено автомобіль ОСОБА_1 , а тому вимога пройти огляд на стан сп`яніння була протиправною.

Вказує, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, що виключає його перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Всупереч вимог ст. 251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного доказу, який би підтверджував перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Відеозапис обставин події є неналежним та недопустимим доказом, оскільки на такому зафіксовані лише окремі фрагменти обставин події.

В порушення вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП ОСОБА_1 не було вручено другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення. Пояснення з приводу обставин події у ОСОБА_1 не відбирались.

Також, всупереч вимог ст. 256 КУпАП, ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки, визначені ст. 268 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнає, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Зокрема, даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 487537 від 06 січня 2021 року, згідно яких 06 січня 2021 року в с. Привороття по вул. Михайла Грушевського, громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Vento д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія, у встановленому законом порядку, огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Результат огляду - 0, 49 %0. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Разом з тим, у графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» зазначено: «випив 50 грам горілки»(а.с. 1);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається що ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alkotest 6810» в присутності двох свідків, у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Результат тесту - 0, 49 %0 (а.с. 2);

- роздруківки із спеціального технічного засобу «Drager Alkotest 6810», відповідно до якої, особою, що тестують є ОСОБА_1 . Результат тесту - 0, 49 проміле (а.с. 2);

- письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили, що 06.01.2021 року, близько 23 год. 35 хв., вони були присутніми під час того, як водій ОСОБА_1 пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Результат тесту - 0, 49 %0. Водій із результатами тесту погодився, проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, не бажав. Зазначили, що водій пояснив, що випив 150 грам горілки (а.с. 4, 5);

Письмові пояснення свідків повністю узгоджуються із даними відеозаписів означеної події, що зафіксовані на відеокамери працівників поліції (а.с. 7).

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Доводи про те, що відеозапис є неналежним та недопустимим доказом, оскільки на такому зафіксовані лише окремі фрагменти обставин події, апеляційний суд до уваги не бере, враховуючи наступне.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня норма, яка б передбачала правове визначення понять належності та допустимості доказів у справах про адміністративні правопорушення. Тому суд вважає, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві.

Так, відповідно до приписів ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

В матеріалах справи наявний диск із відеозаписом означеної події. Із даних такого вбачається, що саме ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків. Відсутність безперервного запису означеної події ніяким чином не спростовує встановлених судом першої інстанції обставин, підтверджених сукупністю інших вищевказаних належних та допустимих доказів.

Даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації, фабрикації, чи присутності на відео іншої особи, а не ОСОБА_1 .

Отже, наявний відеозапис події є належним та допустимим доказом у справі.

Разом з тим, у суді першої інстанції поліцейський Шевчук С.В. пояснив, що берперервна відеозйомка вказаних обставин не здійснювалася через технічні можливості.

Посилання апелянта на те, що працівники поліції не вручили ОСОБА_1 копію протоколу про адміністративне правопорушення, та не роз`яснили його права, чим порушили вимоги ч. 2 ст. 254, ст. 256 КУпАП, на увагу не заслуговують, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 487537 від 06.01.2021 року був складений працівниками поліції відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП.

ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується його особистим підписом у такому, а саме, у графі «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про мене дані правильні)».

Доводи про те, що пояснення у ОСОБА_1 не відбирались є необгрутнованими та спростовуються відомостями означеного протоколу. Так, у графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 зазначив: «випив 50 грам горілки».

Посилання на те, що працівниками поліції безпідставно зупинено автомобіль ОСОБА_1 , а тому вимога пройти огляд на стан сп`яніння була протиправною, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вказані обставини не спростовують факту керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, як вбачається із пояснень працівника поліції Шевчука С.В., наданих місцевому суду, водій ОСОБА_1 різко загальмував, тому був зупинений працівниками поліції.

Відсутність відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не спростовує факту вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення, оскільки його вина підтверджується сукупністю вищенаведених доказів.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що вину ОСОБА_1 доведено повністю, тому він підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується накладення адміністративного стягнення, то слід зазначити, що місцевим судом правильно враховано вимоги ч. 2 ст. 38 КУпАП, згідно з якими, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно п. 7 ст. 247 цього ж Кодексу провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, 06.01.2021 року, постанова винесена 12.04.2021 року, тому місцевий суд прийшов до правильного висновку про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова міськрайонного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисниці - адвоката Стасій Олександри Олександрівни - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.