П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року м. Київ

особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне

правопорушення, - ОСОБА_1 ,

захисника особи, стосовно якої складено протокол про

адміністративне правопорушення, - ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Дорічева Л.Л. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 21 січня 2021 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 31.10.2020, о 22 год. 10 хв., в м. Києві по вул. Райдужній, керував автомобілем "Audi A6", н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя.

На вимогу працівника поліції пройти медичний огляд у встановленому законом порядку в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник Дорічев Л.Л. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 21.01.2021 скасувати як незаконну та необґрунтовану, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує, що складеним стосовно ОСОБА_1 протоколом ініційовано притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, саме за відмову від проходження огляду тому, що працівники поліції нібито встановили у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп?яніння, однак, за керування транспортним засобом у стані сп?яніння протокол щодо нього не складався, притягнення його за це правопорушення ніхто не ініціював і відповідні докази перебування його саме у наркотичному сп?янінні в матеріалах справи відсутні.

Водночас, захисник посилається на те, що ознаками наркотичного сп?яніння або є наявність однієї чи декількох ознак стану такого сп?яніння після однієї чи декілька ознак, що притаманні стану алкогольного сп?яніння, що в протоколі не вказано, до того ж протокол про адміністративне правопорушення, на переконання захисника не може бути беззаперечним доказом вини водія.

Захисник зазначає, що на відео, яке знаходиться в матеріалах справи, поведінка ОСОБА_1 відповідає обстановці: особа адекватно відповідає на запитання поліцейських, мова зв?язна, чітка, порушення координації рухів не має, сам власноручно пише зауваження в протоколі, почерк рівний без відхилень, отже направлення на медогляд ОСОБА_1 , на переконання захисника, є неправомірним, а тому відмова від нього не повинна призводити до адміністративного стягнення.

Також вказує, що у наявних матеріалах справи письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 значиться, що вони були свідками того, як ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного чи наркотичного сп?яніння і він у їх присутності відмовився проходити тест на стан сп?яніння, від підпису матеріалів відмовився і був ознайомлений з часом та місцем розгляду справи. Однак, дані свідки не могли бачити як ОСОБА_1 керував автомобілем тому, що вказані особи були залучені як свідки після того, як ОСОБА_1 зупинили працівники поліції.

Захисник Дорічев Л.Л. вказує і на те, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського переривається три рази, що, за його міркуванням, не свідчить про відтворення повного перебігу подій за участю ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах захисника Дорічева Л.Л., які підтримали в повному обсязі доводи апеляційної скарги про закриття провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, опитавши в судовому засіданні свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , дослідивши письмові пояснення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , дослідивши матеріали справи та додатково надані суду апеляційної інстанції дані, перевіривши доводи апеляційної скарги, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, слід дійти наступного.

Суд апеляційної інстанцій розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, що визнані судом доведеними судом першої інстанції, за доводами підтриманими стороною захисту в суді апеляційної інстанції на виконання вимог ст. 294 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, вимогами ст. 280 КУпАП регламентовано, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ці вимоги закону при розгляді суддею місцевого суду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 в повній мірі не дотримані.

Так, ОСОБА_1 визнаний судом першої інстанції винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за дослідженими в судовому засіданні матеріалами провадження, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 31.10.2020, серії ДПР18 № № 002331, зі змісту якого вбачається порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України (а.с. 1); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.10.2020 (а.с. 2); поясненнями свідків від 31.10.2020 (а.с. 3); розпискою ОСОБА_9 про зобов`язання доставити автомобіль марки "Audi А6", н/з НОМЕР_1 , на автостоянку за адресою: м. Київ, вул. Вершигори, 5 (а.с. 4); рапортом поліцейського УПП у м. Києві від 31.10.2020 (а.с. 5); відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції № АА000783, записаному на DVD диск (а.с. 6).

Досліджені в суді першої інстанції і доводи сторони захисту про те, що: ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп?яніння, а лише просив дочекатися його захисника; йому не роз?яснили його прав під час складання протоколу; відеозапис з нагрудної камери поліцейського є недопустимим доказом у справі; у протоколі не зазначено, на стан якого сп?яніння відмовився проходити огляд ОСОБА_1 - які відкинуті як безґрунтовні, з правильністю чого частково погоджується і суд апеляційної інстанції.

Зокрема, згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 31.10.2020, серії ДПР18 № 002331, ОСОБА_1 31.10.2020, о 22 год. 10 хв., в м. Києві по вул. Райдужній, керував автомобілем "Audi A6", н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя.

Від проходження огляду на стан сп?яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Доводи захисника про те, що в протоколі має бути вказано, що ОСОБА_1 направлявся для проходження огляду саме на стан наркотичного сп?яніння, за тим, що працівники поліції вказали, які у водія, на їх переконання, є ознаки наркотичного сп?яніння - не є переконливими і носять суто стилістичних характер, що не вказує на невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП.

Між тим, правильність обставин, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, засвідчені свідками-понятими ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 1), а також викладені ними окремо в поясненнях від 31.10.2020 (а.с. 3).

Дійсно ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не бачили того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції, оскільки були залучені до процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення на стадії звернення працівниками поліції до водія з пропозицією проходження його огляду на стан сп?яніння, які, у свою чергу, і пояснили свідкам-понятим щодо керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Фіксація керування транспортним засобом особою нормативними актами не передбачена.

Не послався на такий закон і захисник.

Водночас, обставини керування транспортним засобом ОСОБА_1 за досліджуваних обставин, - стороною захисту не заперечується.

А досліджені в суді першої інстанції, крім наведених вище, рапорт і розписка працівника поліції (а.с. 3) і розписка про отримання транспортного засобу під свою відповідальність (а.с. 4) - опосередковано вказують на повноту процедури оформлення протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Заразом дослідженими в суді апеляційної інстанції доказами встановлено наступне.

Так, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції свідок ОСОБА_5 (а.с. 73) пояснив, що 31.10.2020, приблизно о 23 год. 00 хв., його зупинили працівники поліції та пояснили, що він має бути свідком складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Сам момент керування ОСОБА_1 автомобілю він не бачив, на момент його-свідка зупинки автомобіль вже стояв.

У його присутності пропонували ОСОБА_1 провести аналізи на стан наркотичного сп?яніння і він погодився.

Свідок ОСОБА_3 (а.с. 72) в суді апеляційної інстанції також пояснив, що ОСОБА_1 раніше не знав.

31.10.2020, коли він повертався додому, його зупинили працівники поліції та попросили бути свідком, що водій відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння.

Саму відмову ОСОБА_1 він-свідок не чув, просто підписав те, що сказали працівники поліції.

Оглянувши матеріали справи ОСОБА_3 зазначив, що у протоколі про адміністративне правопорушення стоїть його підпис (а.с. 1), а в поясненнях - підпис не його (а.с. 3).

Пояснив свідок ОСОБА_3 і про те, що у ОСОБА_1 він особисто не побачив ніяких ознак стану сп?яніння, у тому числі і наркотичного, проте дійсно ОСОБА_1 був дуже емоційним, що, на його-свідка думку, пов?язано з незгодою водія в оформленні протоколу.

Про те, чи світили працівники поліції ліхтарем в очі водієві на наявність реакції зіниці очей він- ОСОБА_3 не пам?ятає.

Свідок ОСОБА_6 (а.с. 71) в суді апеляційної інстанції пояснив, що ОСОБА_1 знає недавно.

У той день, приблизно з 18.00 год. вони разом з ОСОБА_1 , власником автомобіля ( ОСОБА_8 ) та дівчиною останнього на ім?я ОСОБА_10 ( ОСОБА_7 ) - вечеряли.

Він з власником авто вживали алкоголь, а тому за кермо посадили ОСОБА_1 , оскільки він алкогольних напоїв не вживав.

В 22.00 год. не встигли вони проїхати від закладу відпочинку приблизно за метрів 50, їх зупинили працівники поліції без будь-яких очевидних причин.

Мабуть причиною були іноземні номери на автомобілі.

Після зупинки працівникам поліції відразу ж пред?явили документи.

Спочатку працівник поліції сказав, що ОСОБА_1 був в стані алкогольного сп?яніння, а потім - що він в наркотичному сп?янінні.

ОСОБА_1 говорив, що погоджується пройти огляд на стан сп?яніння в присутності адвоката за своїм вибором.

Однак адвоката не дочекались і склали протокол стосовно ОСОБА_1 .

Крім того, з письмових пояснень свідка ОСОБА_6 випливає, що підставою більш ретельного ставлення до ОСОБА_1 стало надання ним працівникам поліції тимчасового талону на право керування транспортним засобом (а.с. 53, 71).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_8 від 11.06.2021, наданих ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції в судовому засіданні (а.с. 51), він- ОСОБА_8 31.10.2020, приблизно о 19 год. 30 хв., знаходячись в стані алкогольного сп?яніння, попросив свого друга ОСОБА_1 , який був абсолютно тверезий, сісти та відвезти його і друзів додому.

Під час керування автомобілем, ОСОБА_1 безпідставно, на його- ОСОБА_8 переконання, зупинили працівники поліції.

На пропозицію працівників поліції, ОСОБА_1 відмовився їхати до лікаря без адвоката та просив дочекатись його.

Працівники поліції, ігноруючи прохання дочекатись адвоката, зупинили свідка та почали оформлювати протокол.

Свідок- ОСОБА_8 зауважує, що бачив лише одного свідка.

При свідку, ОСОБА_1 відмовився їхати до лікаря без адвоката, який мав бути поруч, про що він наголосив (а.с. 51).

Аналогічні обставини викладені і в письмових поясненнях ОСОБА_7 від 11.06.2021, наданих суду апеляційної інстанції (а.с. 52).

Пояснення вказаних осіб співпадають з поясненнями ОСОБА_1 в судах першої та апеляційної інстанції про те, що він дійсно 30.10.2020 разом з друзями відпочивав у закладі, розташованому на вул. Райдужній в м. Києві.

Два його приятеля під час відпочинку вживали алкогольні напої, а тому його попросили довезти їх додому, оскільки він був тверезий.

Проте, під час руху працівники поліції безпідставно зупинили автомобіль, а після пред?явлення тимчасового талону на право керування транспортним засобом, відразу ж запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння, чого він не заперечував на місці за допомогою приладу Драгер, а потім на стан наркотичного сп?яніння в закладі охорони здоров?я, під час чого знайшли свідків-понятих, у присутності яких він вказував, що пройде огляд тільки в присутності адвоката.

Після досліджуваної події 31.10.2020, його ще 3 рази зупиняли працівники поліції, а тому вважає, що до нього є упереджене ставлення.

Перший протокол анулювали, оскільки був негативний результат тестування.

З переглянутих 3-х відеозаписів подій, що розміщені на диску долученому до матеріалів справи, видно наступне.

А саме, на першому відеозаписі працівник поліції вказав ОСОБА_1 , що у нього не був включений покажчик повороту.

Відтворено і те, як працівник поліції зупинив автомобіль та попросив водія ОСОБА_5 бути свідком та повідомив, що: "наркоманщик отказывается ехать к врачу", що можна розцінити як вплив на свідка-понятого з метою складення у нього певного враження щодо особи ОСОБА_1 , яка вживає наркотичні засоби.

Відповідно до другого відеозапису, на запитання працівника поліції чи буде ОСОБА_1 їхати на огляд до лікаря, останній відповів, що чекає на адвоката.

Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що захисник може відстоювати його інтереси в суді.

На повторне запитання працівника поліції, чи буде ОСОБА_1 проходити огляд, ОСОБА_1 повідомив, що на даний момент відмовляється.

Потім працівник поліції повідомив, що ОСОБА_1 вже не перший раз притягається до відповідальності за вживання наркотичних засобів.

На третьому відеозаписі видно, що ОСОБА_1 разом з працівниками поліції знаходиться в автомобілі патрульної поліції, де ОСОБА_1 зачитували повністю зміст протоколу, у тому числі називають і Закон, що регламентує його права, чим він і скористався, оскільки викликав захисника, що ОСОБА_1 власноруч підписує протокол, вказуючи свої зауваження до обставин досліджуваної події.

Як звернула увагу сторона захисту, тремтіння пальців рук у ОСОБА_1 відсутнє, мова - чітка.

ОСОБА_1 пояснює. що його адвокат приїде через 15-20 хвилин, на що працівник поліції повідомив йому що не буде чекати захисника до ранку.

Згідно з наданих відеозаписів не випливає, у який спосіб працівники поліції проводили огляд ОСОБА_1 на стан сп?яніння, а саме: чи перевіряли реакцію зіниць очей світлом ліхтарика, а також тремтіння пальців рук.

Суд апеляційної інстанції не вважає, що вказані записи є неналежними доказами у провадженні з підстав, які вказані судом першої інстанції, з посиланням на ст.ст. 266, 254, 256 КУпАП, та "Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999.

За даними інформаційного порталу Національної поліції, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було складено 24.09.2020 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, серія ДПР 18 № 2463 (а.с. 64, 70).

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.12.2020 провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрито у зв?язку з відсутністю в його діях складу цього правопорушення, оскільки судом першої інстанції не встановлені дані, що викладені в протоколі серії ДПР18 № 002463, про те, що ОСОБА_1 24.09.2020, о 16 год. 35 хв., по Харківському шосе, 13, у м. Києві, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, керував автомобілем "Ауді А3", д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп?яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, сухість в порожнині рота та від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в кабінеті лікаря-нарколога відмовився в присутності двох свідків (а.с. 181-183).

ОСОБА_1 надав суду апеляційної інстанції і результати його тестування від 03.06.2021 на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду від 30.05.2021, згідно яких ознак сп?яніння не виявлено (а.с. 186-187).

Отже, дослідивши всі докази у провадженні, у їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відсутні дані, які об?єктивно доказують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки за вжитими передбаченими законом заходами для дослідження усіх можливих доказів у справі, з огляду на їх часткову неузгодженість та суперечність, у справі за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного 31.10.2020 стосовно ОСОБА_1 за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та вичерпанням можливостей отримання додаткових даних на спростування/підтвердження обставин, викладених у протоколі щодо обставин учинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням презумпції невинуватості, слід частково погодитися з апеляційними вимогами захисника Дорічева Л.Л. в інтересах ОСОБА_1 щодо недоведеності/відсутності в діях останнього складу вказаного адміністративного правопорушення, а тому постанова суду першої інстанції від 21.01.2021 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За умови сплати судового збору, повернути його ОСОБА_1 .

За наведеним, апеляційна скарга захисника Дорічева Л.Л. в інтересах ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Дорічева Л.Л. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Дніпровсього районного суду м. Києва від 21 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з недоведеністю наявності в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Судових збір, за умови його сплати, повернути ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька