Справа № 453/499/21
№ провадження 3/453/270/21
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2021 року суддя Сколівського районного суду Львівської області Брона А.Л., розглянувши матеріали, отримані з відділення поліції №3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого,-
за ч.1 ст. 130 КУпАП, -
14.05.2021 року захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокатом Гейвич М.М., надано до суду письмові пояснення в яких зазначено, що в протоколі про адміністративне правопорушення, серії ОБ № 029295, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, існують суттєві розбіжності щодо часу виявлення порушення, часу направлення на медичний огляд, часу складання такого та часу проведення медичного огляду.
Із долученого до матеріалів справи відео вбачається, що під час підготовки для проведення обстеження лікар не може приєднати одну із частин до спеціального технічного засобу, в той час не закріпивши належним чином трубку, починає проводити обстеження.
Також вказує, що в протоколі зазначено, що до такого додається акт обстеження, однак такий в матеріалах справи відсутній.
Окрім того, з матеріалів справи не можливо встановити яким саме технічним приладом проводиться обстеження і чи є воно сертифіковане, оскільки відомості відсутні і особі, яка притягується до адміністративної відповідальності не повідомлялося про даний прилад, а тільки була вказівка щодо затримки на деякий час повітря та тривалого вдиху.
Статтею 40 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
На виконання вказаних норм закону, МВС наказом від 18.12.2018 року №1026, затверджено Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Пунктом 2 розділу ІІ Інструкції передбачено, що портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковується з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів.
Згідно п.5 цього ж розділу, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Надані поліцією відеозаписи складаються із двох файлів, які не містять інформації про встановлення на пристрої дати та часу, інвентарного та номенклатурного номерів.
З долученого відео не можливо встановити, який саме автомобіль зупинено, оскільки не зафіксовані номерні знаки, також не можливо встановити особу, яка перебувала за кермом, отже відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, з подальшою його зупинкою працівниками поліції за порушення ним ПДР України.
Оскільки із відеозапису працівника поліції, що здійснював оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є безперервним та постійно переривається, відповідно його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі, оскільки такий не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процес зупинки невідомого автомобіля та перебування в медичному закладі при проходженні медогляду.
Також зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та належні докази, які б підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: не вказано місце правопорушення, не вказано достовірний час вчинення правопорушення, в матеріалах справи відсутнє пояснення свідка правопорушення, наявність якого є обов`язковою і яке б могло прояснити місце, час і обставини справи; відсутні належні докази проведення огляду у встановленому порядку, так як очевидно порушена процедура проведення огляду» відсутній акт обстеження, про який зазначено в протоколі що додається; відсутнє відео з надгрудних камер із встановленими на пристрої дати та часу інвентарного та номенклатурного номерів; не роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП..
В зв`язку з наведеним, просить суд закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Врахувавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.
За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно п. 9 Розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Відповідно до п.п. 3, 5, 9, 15-17, 20 Розділу ІІI вказаної Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Лікар (фельдшер) повинен ознайомитися з документами особи, яку оглядає (паспорт, особисте посвідчення, посвідчення водія тощо) (за наявності). Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.
Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився у КНП «Сколівська міська лікарня».
Відповідно даних висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.04.2021 року, вбачається, що стан сп`яніння ОСОБА_1 о 22:10 годині становив 1.290‰.
Окрім цього, ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення в графі прояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення вказав, що випив пляшку пива, чим і підтвердив обставини викладені в такому.
Доводи захисника про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведений в КНП «Сколівська міська лікарня» з суттєвими порушеннями, є необґрунтованим, оскільки жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності проведення такого під час розгляду справи не встановлено.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що стверджується протоколом про адміністративне порушення серії ОБ № 029295 від 01.04.2021 року; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.04.2021 року, CD-диском із відеозаписом події, яка мала місце 01.04.2021 року.
Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд дійшов висновку, що вина громадянина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена повністю.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Крім того ст. 40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави.
Керуючись ст. ст. 130, 283, 284 КУпАП,-
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.
Позбавити ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя