Справа № 152/330/21
П О С Т А Н О В А
Іменем України
12 травня 2021 року м. Шаргород
Суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області Мельник А.Г.,
розглянувши матеріали, що надійшли від Могилів-Подільського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого мешканця АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
у с т а н о в и в :
26 лютого 2021 року о 10-50 год на автодорозі Шаргород-Бар, Т-0229 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗИЛ-431410 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння очей, тремтіння рук, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження медичного огляду водій в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання (а.с.13, 16, 22, 25). З`явився його адвокат Країло С.В..
Судове засідання 29 березня 2021 року було відкладено за клопотанням ОСОБА_1 для надання йому можливості укласти угоду із захисником (а.с.14). 14 квітня 2021 року судове засідання було відкладено за клопотанням захисника, який був зайнятий в іншому судовому засіданні (а.с.17, 20). 29 квітня 2021 року судове засідання було відкладено у зв`язку із хворобою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (а.с.24) та відповідним клопотанням його захисника (а.с.23).
Відповідно до статті 268 КУпАП неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є перешкодою для розгляду справи цієї категорії.
12 травня 2021 року від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, в яких він зазначає, що він не відмовлявся проходити освідування на стан сп`яніння 26 лютого 2021 року. Крім цього, ОСОБА_1 посилається на прецедентну практику ЄСПЛ, яка стосується його права на справедливий суд в контексті статті 6 Конвенції і вважає, що при складанні протоколу відносно нього були допущенні процесуальні порушення.
В судовому засіданні адвокат Країло С.В. заявив клопотання про виклик в судове засідання свідків, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а також вказав, що в нього є сумніви щодо автентичності відео, яке додане працівниками поліції до протоколу. Тому просив також призначити судову експертизу цього відео на предмет з`ясування наявності чи відсутності монтування.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має права, передбачені статтею 268 КУпАП, в тому числі на захисника. Разом з тим, право необхідно здійснювати, а не зловживати ним, оскільки такі дії суперечить меті, з якою це право особі надається. Тому особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також її захисник, повинні добросовісно здійснювати надані їм законом процесуальні права.
Справа надійшла на розгляд Шаргородського районного суду 11 березня 2021 року. Як видно з копії ордеру серії ВН №115838 угоду з захисником на представництво його інтересів ОСОБА_1 уклав 30 березня 2021 року (а.с.18). У зв`язку із цим вважаю, що півтори місяці (з 30 березня 2021 року по 12 травня 2021 року) це достатньо часу для подання клопотань особою, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисником. Однак такі клопотання були заявлені лише в судовому засідання 12 травня 2021 року, в той час як строк розгляду цієї справи закінчується 26 травня 2021 року. Тому суддя вважає, що в задоволенні таких клопотань захисника слід відмовити, оскільки, з огляду на вищевикладені обставини, в таких діях наявні ознаки безпідставного затягування чи перешкоджання розгляду справи для уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (а.с.6), а також відео, з якого вбачається, що в присутності двох свідків ОСОБА_1 відмовляється пройти освідування на стан сп`яніння.
Захисник в судовому засіданні вказав, що відеозапис, який наданий працівниками поліції не містить інформації, що ОСОБА_1 , пропонували пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу. Натомість на відео йому пропонують проїхати для освідування до лікарні. Крім цього, є сумніви в автентичності відео.
Вважаю, що дійсно, сам по собі відеозапис з нагрудної камери поліцейського не свідчить про вчинення правопорушення ОСОБА_1 .. Однак дослідивши всі докази по цій справі у сукупності та взаємозв`язку, приходжу до висновку, що версія викладена у письмових поясненнях ОСОБА_1 та доводи його захисника не підтверджується жодним належним та допустимим доказом. При цьому інші докази (крім відео), які додані до протоколу про адміністративне правопорушення не викликають сумнівів у їх достовірності. Навіть якщо не брати до уваги в якості доказу фрагменти відеозапису, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП доведена поза розумним сумнівом.
Відповідно до довідки начальника САП Могилів-Полільського РВП ГУНП у Вінницькій області Максима Олійника, водій ОСОБА_1 отримував посвідчення водія 28 лютого 2019 року.
Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, доведеною повністю, оскільки останній порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , можливості врахування характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини ОСОБА_1 , а також пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин немає, оскільки частиною першою статті 130 КУпАП не передбачені альтернативні види адміністративного стягнення.
Відповідно до статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.
З урахуванням того, що адміністративне правопорушення вчинено 26 лютого 2021 року, тобто до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху", яким було посилено адміністративну відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, ОСОБА_1 підлягає відповідальності на підставі редакції частини першої статті 130 КУпАП, яка діяла до 17 березня 2021 року. Крім цього, застосовуються також редакція частини другої статті 38 КУпАП, яка діяла до 17 березня 2021 року, відповідно до якої, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, своєчасному розгляду справи в межах строків, які передбачені статтею 38 КУпАП, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, доходжу висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді накладення штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Керуючись статтями 130, 280, 283 КУпАП, суддя, -
п о с т а н о в и в :
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.
Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.
На постанову може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів через Шагородський районний суд.
Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3-х місяців з дня її винесення або з дня вирішення скарги в апеляційному порядку.

Суддя Андрея МЕЛЬНИК