Справа № 466/8815/20 Головуючий у 1 інстанції: Карпин І.М.
Провадження № 33/811/245/21 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

з участю особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

представника адвоката Курільця А.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 за апеляційною скаргою адвоката Курільця А.І.на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 29 січня 2021 року,

встановив :

Постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 29.01.2021

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , приватного підприємця,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 454 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 04.01.2021 о 00 год. 07 хв. в м. Львові по вул.Шевченка, 180 керував автомобілем марки «Mercedes Benz А180» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» кабінет з проведення медичних оглядів на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння м.Львів вул.Кульпарківська, 95 у лікаря нарколога, що підтверджується висновком №000951 від 04.11.2020. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді представник ОСОБА_1 адвокат Курілець А.І.подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді Яворівського районного суду Львівської областіскасувати та закрити провадження у справі.

Свої вимоги мотивує тим, що рішення винесене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним доказам та обставинам.

Вважає, що постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою. Зокрема, судом не взято до уваги, що протокол серії ДПР 18 № 191721 від 04.11.2020, складений працівниками поліції на ОСОБА_1 , не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, Наказу МВС України від 06.11.2015 року № 1376 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції». Також судом відхилено клопотання про допит свідка ОСОБА_2 , а в постанові суду не відображено інформації про заявлення клопотань про виклик та допит свідків. Також суд не відобразив в постанові те, що під час освідчення ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, лікар знаходився в іншій кімнаті, тим самим порушив вимоги МОЗ України щодо проходження осіб на стан алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення та думку ОСОБА_1 , підтриману його представником адвокатом Курільцем А.І., які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги щодо необгрунтованості постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 191721 від 04.11.2020 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та яким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення (а.с.2);

- тестом на алкоголь «Драгер», з якого вбачається, що правопорушник на момент огляду перебував в стані алкогольного сп`яніння -1,29 %0 (а.с.1);

- диском із записом відеофіксації події (а.с.3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд проведено на місці зупинки зі згоди ОСОБА_1 , в присутності двох свідків (а.с.4);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 000951 від 04.11.2020 згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.5);

Покликання апелянта на невідповідність рішення першої інстанції вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, є безпідставними й суд їх до уваги не бере. Суддею першої інстанції досліджено наявні в справі докази, яким суддя надав належну оцінку та навів їх у своєму рішенні.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Щодо неправомірності дій працівників поліції при оформленні протоколу та інших апеляційних вимог, то це було предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості клопотання про виклик в судове засідання свідків та вважає, що позиція лікаря ОСОБА_3 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 викладена в матеріалах справи, а покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не зможуть спростувати факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, який встановлений тестом на алкоголь «Драгер» та висновком № 000951 від 04.11.2020.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Щодо стягнення, то воно накладене судом відповідно до ч.2 ст. 33 КУпАП, за змістом якої при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховано характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Апеляційну скаргу адвоката Курільця Андрія Івановича залишити без задоволення.

Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 29 січня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена