Справа№ 311/180/21
Провадження№ 3/311/130/2021
ПОСТАНОВА

Іменем України

06.04.2021 року м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Пушкарьова С.П., розглянувши адміністративний матеріал (протоколи серії ОБ №103242 від 14 січня 2021 року), який надійшов з Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лобкове, Василівського району, Запорізької області, громадянина України, працюючого головою у ФГ «Темп», одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН - НОМЕР_1 , -

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

21 січня 2021 року до Василівського районного суду Запорізької області з Василівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП. Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №103242 від 14 січня 2021 року, 14 січня 2021 року о 20 год. 45 хв. в с. Кам`янське по вул. Центральна АЗС «PRIME» гр. ОСОБА_1 керував автомобілем Мерседес, д/н НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вищезазначеного правопорушення не визнав, суду пояснив, що він 14 січня 2021 року о 20 год. 45 хв. автомобілем Мерседес д/н НОМЕР_2 не керував, а знаходився в ньому, коли працівники поліції підійшли до нього. Не заперечує, що був у нетверезому стані, але відмовився від проходження медичного огляду на місці та у медичному закладі, так як не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. На автомобілі поліції проїхав на міст в с. Кам`янське (АЗС «PRIME»), де поліцейські зупинили транспортні засоби та їх водії поставили свої підписи у протоколі.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Першин В.М. просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до вимог статті 256 Кодексу України про адміністративне правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

В порушення вимог ст.256 Кодексу України про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять письмових пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по суті складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення від 14 січня 2021 року з викладенням своєї позиції за інкримінованим правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.130 КУпАП.

При відмові ОСОБА_1 від дачі пояснень з посиланням на положення ст.63 Конституції України, про це необхідно відобразити у складеному протоколі з посиланням на вказану правову норму, а у разі відмови від дачі пояснень по суті складеного протоколу цей факт повинен бути підтверджений підписами понятих.

В порушення вищезазначених вимог вказаний вище протокол складено з порушеннями. Даних про вручення копії складеного протоколу про адміністративне правопорушення правопорушнику матеріали справи також не містять.

Зазначені вимоги закону особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не виконано.

Відповідно ст.278 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та відповідно до вимог ст.279 КУпАП дослідити докази.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Дана норма Закону, не передбачає відповідальності осіб, які мають ознаки алкогольного сп`яніння, але при цьому не керують транспортним засобом, або транспортний засіб не рухається, а припаркований.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Згідно п.2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуютьувагу та швидкість реакції.

Для перевірки достовірності обставин, зазначених в протоколі та письмових поясненнях, за клопотанням захисту викликалися свідки.

Свідок ОСОБА_2 , який є сином правопорушника суду пояснив, що він разом з батьком 14 січня 2021 року о 18-00 год. поїхали у справах, за кермом автомобіля був він, так як батько вживав спиртне. В с. Кам`янське на підйомі, в районі мельниці автомобіль зупинився, так як обірвало диск зчеплення. Батько залишився в машині, а він пішов, щоб знайти того, хто міг би на

буксирі додому доправити автомобіль. Коли повернувся, то побачив, біля машини автомобіль ОСОБА_3 , яка надала їм допомогу.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що 14 січня 2021 року близько 21-00 год. вечора їй зателефонував ОСОБА_1 та сказав, що у нього зламалася машина і попросив допомогти йому відтягнути автомобіль додому в с. Лобкове із с. Кам`янське. Коли вона на своєму автомобілі приїхала в с. Кам`янське до мельниці, там стояв на узбіччі дороги автомобіль Мерседес ОСОБА_5 , але його самого не було. Зателефонувавши йому, ОСОБА_5 повідомив, що він на мосту в с. Кам`янське. Під`їхавши на міст, вона побачила, що стояв автомобіль поліцейських, інші автомобілі та були якісь люди і ОСОБА_5 , який був в нетверезому стані. Поліцейські заповнювали якісь папери, їй запропонували поставити свій підпис і забрати автомобіль ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_5 сів до неї в автомобіль, вони поїхали на гору, де на підйомі стояв його автомобіль. Біля нього був син ОСОБА_7 , який сів за кермо автомобіля Мерседес, і вони на буксирі притягнули його в с. Лобкове.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) поліцейського.

Перегляд вищевказаного відеозапису не дозволяє встановити, що ОСОБА_1 керував автомобілем Мерседес, д/н НОМЕР_2 , оскільки на відеозапису не зафіксовано зупинку транспортного запису, під час відеозапису ОСОБА_1 спілкується з співробітниками поліції, перебуваючи на дорозі позаду свого автомобіля, який стояв на узбіччі дороги. При цьому ОСОБА_5 дійсно знаходився в стані алкогольного сп`яніння, але весь час стверджує, що він не керував автомобілем. Біля автомобіля більше нікого не має, що позбавляє суд можливості зробити висновок щодо винуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, ст.62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП є сумнівними, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, то ж, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Ретельно дослідивши та перевіривши в ході судового розгляду усі наявні в справі докази, суд приходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення в судовому засіданні встановлено не було.

При цьому, всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі доводів особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд прийшов до висновку, що в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які фактичні дані, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому враховуючи те, що фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративну справу відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід провадженням закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, п.1 ст.247, ст.ст.251, 179, 283-285, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором увипадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.П. Пушкарьова