Справа № 583/1809/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 травня 2021 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Сидоренко Р.В. розглянувши матеріали, що надійшли від Головного управління ДПС у Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого керівником ТОВ «НВП «Промзв`язок», що проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу № 620/12/18-28-07-03 від 30.04.2021 року ОСОБА_1 11.03.2021 року вчинив порушення п.п. а п. 198.1 ст. 198, абз. 1-3 п. 198.2, абз 1-2 п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищив суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, на суму 90525,00 грн. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КпАП України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. На адресу суду надійшло письмове пояснення, де зазначив про не визнання своєї вини у вчиненні інкримінованого йому в вину адміністративного правопорушення. Вказав, що наразі податкове повідомлення-рішення, яке було винесене на підставі акту перевірки, оскаржується в судовому порядку. При зверненні платника податків до суду із позовом щодо визнання протиправним або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ч. 2 ст. 7 КпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В ч. 1 ст. 251 КпАП України зазначено, що доказами у справах про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Положеннями ст. 252 КпАП України передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , що ґрунтується на акті про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «НВП «Промзв`язок», є основним документом, на підставі якого висувається обвинувачення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та який може визнаватись джерелом доказів у справі лише за умови його відповідності вимогам ст. ст. 254-256 КпАП України.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, наведені вимоги закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повною мірою дотримані не були.

Так, за змістом ч. 1ст. 163-1 КпАП України відповідальність передбачена за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Разом з тим, при викладі у протоколі № 620/12/18-28-07-03 від 30.04.2021 року суті вчиненого адміністративного правопорушення зазначено лише перелік норм податкового законодавства, але не вказано які саме дії або бездіяльність ОСОБА_1 , як відповідальної особи за дотримання ТОВ «НВП «Промзв`язок» податкового та іншого законодавства, в розумінні диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КпАП України, призвели до порушення порядку ведення податкового обліку.

Суд зазначає, що висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків.

Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Також, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені ст. 268 КпАП України.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення № 620/12/18-28-07-03 від 30.04.2021 року не відповідає зазначеним вимогам закону, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про належне направлення ОСОБА_2 виклику до Головного управління ДПС у Сумській області для складення протоколу про адміністративне правопорушення та направлення йому копії протоколу про адміністративне правопорушення засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням, що призвело до порушення вимоги ч. 2 ст. 254 КпАП України, ст. 256 КпАП України та прав ОСОБА_2 , який був позбавлений права надавати пояснення та зауваження щодо змісту протоколу, користуватися процесуальними правами, наданими йому ст. 268 КпАП України.

Таким чином, оцінюючи вказаний доказ з огляду на вимоги ст. 252 КпАП України, приходжу до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення № 620/12/18-28-07-03 від 30.04.2021 року складений без дотримання вимог процесуального закону, а тому не може вважатися належним і допустимими доказом у розумінні ст. 251 КпАП України .

Будь-які інші докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, крім акта перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення, складених інспектором Головного управління ДПС у Сумській області, в матеріалах справи відсутні.

Згідно вимог ст. 278 КпАП України орган при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, згідно з вимогами ст. 280 КпАП України, орган зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Враховуючи вищевикладене, беру до уваги той факт, що при розгляді адміністративного матеріалу суд пов`язаний фабулою правопорушення, яка викладена у відповідному протоколі про адміністративне правопорушення відносно особи, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення № 620/12/18-28-07-03 від 30.04.2021 року не відповідає об`єктивній стороні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, є недоведеною.

Положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За приписами ч. 2 ст. 251 КпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Відповідно до ст. 284 КпАП України по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, вважаю, що підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП немає, а тому справа про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 163-1, ст. 247, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко