Справа № 359/6079/21
Провадження № 3/359/2863/2021
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши за участі особи, яка притягається до відповідальності, адміністративний матеріал, що надійшов від Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бригадирівка Хорольського району Полтавської області, громадянки України, непрацюючої, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянки України НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_2 , -

в с т а н о в и в :

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 520855 від 29.06.2021 р., 29 червня 2021 року о 06 год. 51 хв. в м. Бориспіль Київської області по вул. Кошового, 4, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, автомобілем марки "Lexus LS 430", д.н.з. НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовилася, у присутності двох свідків. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушила п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнала, пояснивши, що в зазначені вище час і місці, вона автомобілем марки "Lexus LS 430", д.н.з. НОМЕР_3 , не керувала, а просто перебував в салоні автомобіля. Так, вона сиділа на водійському сидінні в автомобілі, який стояв припаркований в дворі, поряд із під`їздом, де вона проживає, коли до неї під`їхали працівники поліції, проте не керувала ним. Працівники поліції, підійшовши до неї попросили пред`явити її посвідчення водія, не пояснивши будь-яких причин, у зв`язку з чим це необхідно роботи, і відразу зазначили, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння. При цьому інспектор поліції навіть не зазначивши які саме в неї наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а відразу почав звинувачувати її в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Потім працівники поліції, діставши алкотестер, запропонували їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою "Драгера". При цьому, не повідомляючи будь-яких підстав для проходження огляду на стан сп`яніння працівники поліції дістали прилад "Драгер", та дали їй його продувати. Вона запитала у працівників поліції для чого це потрібно, оскільки вона вказала, що транспортним засобом не керувала. Проте, поліцейській ці доводи не прийняли до уваги та сказали проходити огляд на стан сп`яніння. З метою уникнення суперечок із представником поліції, вона погодився на проходження огляду на стан сп`яніння на місці події. Вона намагалася продути алкотестер, однак "Драгер" не дав результат, оскільки показав, що недостатній об`єм повітря. Після чого поліцейські повідомили, що вона може пройти огляд в медичному закладі. Однак, вона не розуміла, у зв`язку з чим, їй необхідно взагалі проходити даний огляд, оскільки вона не керувала транспортним засобом. Після цього працівники поліції запросили двох свідків і у їх присутності лише зазначили, що вона має право пройти огляд на визначення стану сп`яніння або не проходити такий огляд. При цьому, поліцейські не пояснили їй ні у зв`язку з чим вона повинна проходити такий огляд, ні процедуру проходження огляду на стан сп`яніння, ні наслідки його проходження, ні наслідки відмови від проходження такого огляду. Вона, не розуміючи, що відбувається, та у зв`язку з чим вона повинна проходити даний огляд просто зазначила, що відмовляється. Після чого працівники поліції почали відразу складати відносно неї протокол про адміністративне правопорушення, не зважаючи на те, що вона заперечувала факт керування транспортним засобом, вказавши, що транспортним засобом не керувала. Враховуючи вищевикладене особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просила суд дану справу відносно неї закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вона транспортним засобом не керувала, і в момент як до неї підійшли працівники поліції, вона перебувала в салоні авто, однак ним не керувала, та будь-яких підстав, у зв`язку з якими їй необхідно було пройти огляд, працівники поліції не повідомили їй.

Суддя, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, прийшов до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Так, структура кожного окремого складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт правопорушення і суб`єктивну сторону складу правопорушення. Зазначені ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху України, який ставиться в провину ОСОБА_1 , водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , полягає у відмові водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, а суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає умисну форму вини.

Також з аналізу вказаних вище норм закону слідує, що обов`язковими умовами для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з порушенням пункту 2.5 ПДР України є: по перше - керування цією особою транспортним засобом, по друге відмова цієї особи пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння. При цьому, у разі відсутності першої умови - керування транспортним засобом, притягнення за частиною 1 статті 130 КУпАП є неможливим.

Так, відповідно до чинного законодавства, під керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежного від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Тобто, одним з основних елементів є керування особою транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Огляду на стан сп`яніння підлягають виключно водії транспортних засобів, які ним керували, що вбачається з Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/7350.

У судовому засіданні особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 заперечила факт керування транспортним засобом, вказавши, що вона перебувала у салоні авто, яке було припарковано в дворі, поряд із під`їздом будинку, де вона проживає, але будь-яких дій щодо керування транспортним засобом вона не вчиняла.

Так, детально дослідивши матеріали справи встановлено, що вони не містять достатньої кількості доказів, які би вказували на доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що дало би поліцейським підстави для висунення їй вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що поліцейські зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 .

Із долученого працівниками поліції DVD-R диску до матеріалів справи, з відеозаписами подій, які мали місце 29 червня 2021 року, вбачається, що вони відображають події, які відбулись після приїзду поліції, а саме: на них зафіксовано автомобіль марки "Lexus LS 430", д.н.з. НОМЕР_3 , що стоїть припаркований на подвір`ї, поряд з під`їздом багатоквартирного житлового будинку, до якого підходять працівники поліції, де на водійському сидінні дійсно перебуває ОСОБА_1 , однак вказаний автомобіль знаходиться в нерухомому стані. В подальшому на вказаних відеозаписах зафіксовано спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 , а також відображено процес продуття алкотестеру "Драгер" ОСОБА_1 . Однак, зазначеними відеозаписами не підтверджується рух транспортного засобу автомобіля марки "Lexus LS 430", д.н.з. НОМЕР_3 , та факт керування ОСОБА_1 зазначеним автомобілем.

Так, на одному із відеозаписів під назвою "t_video752546378", дійсно зафіксовано рух транспортного засобу невідомого автомобіля білого кольору, оскільки ні марки автомобіля, ні номерного знаку, які б дали можливість ідентифікувати даний транспортний засіб, на відео не відображено. Так само, на вказаному відеозаписі не зафіксовано і водій, який керує даним транспортним засобом. Це в свою чергу позбавляє суд можливості пересвідчитися в тому, що на вказаному автомобілі зафіксовано рух саме автомобіля марки "Lexus LS 430", д.н.з. НОМЕР_3 , а не будь-якого іншого автомобіля біля кольору, і під керуванням саме ОСОБА_1 .

Крім того, наявні в справі матеріали відеозапису навпаки підтверджують правдивість, наданих ОСОБА_1 в ході судового розгляду, пояснень, а також у повному обсязі спростовують факт зупинки та керування, які відображені у рапорті поліцейського, що приєднаний до матеріалів справи та протоколі.

Так, на відеозаписі під назвою "", який знаходиться в матеріалах справи, відображені події, що відбувались 29.06.2021, починаючи з 06:47:51 год., де чітко зафіксовано, що о 06:48 год. один із поліцейський підходить до автомобіля марки "Lexus LS 430", д.н.з. НОМЕР_3 , який знаходиться біля під`їзду будинку, у нерухомому стані, де на водійському сидінні перебуває ОСОБА_1 , але будь-яких дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух не вчиняла і не вчиняє, та поліцейський починає з нею розмову. Таким чином, керування ОСОБА_1 транспортним засобом - автомобілем марки "Lexus LS 430", д.н.з. НОМЕР_3 , о 06 годині 51 хв., як про це зазначено у протоколі, є фізично неможливим. Це в свою чергу однозначно підтверджує той факт, що на відеозаписі під назвою "t_video752546378", зафіксовано рух не автомобіля марки "Lexus LS 430", д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , а іншого автомобіля білого кольору, яким керував невстановлений водій.

Таким чином, при перегляді відеозаписів, приєднаних працівниками поліції до матеріалів справи, в судовому засіданні було встановлено, що на жодному відеофайлі не зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом автомобілем марки "Lexus LS 430", д.н.з. НОМЕР_3 , не зафіксовано та не відображено момент зупинки даного транспортного засобу та взагалі його рух, а зафіксовано лише перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу, який знаходиться припаркований в дворі, у нерухомому стані, а зафіксовано лише перебування особи за кермом транспортного засобу у нерухомому стані, що жодним чином не свідчить про те, що вона ним керувала.

Під час розгляду справи, судом також було вивчено письмові пояснення свідків, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, а саме пояснення гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в ході чого встановлено, що їхні свідчення взагалі не містять відомостей про обставини керування транспортним засобом ОСОБА_1 та про будь-які ознаки сп`яніння виявлені у ОСОБА_1 , а лише містять відомості про її категоричну відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, які викладені на заздалегідь приготовлених працівниками поліції бланках і всі дописані від руки відомості внесені до пояснень працівником поліції.

З огляду на вищезазначене, суд критично оцінює письмові пояснення зазначених свідків, оскільки останні не відтворюють суб`єктивно сприйнятих вказаними свідками обставин та є сумнівними.

Таким чином, письмові пояснення вищезазначених свідків жодним чином не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Також, обставини керування транспортним засобом ОСОБА_1 не підтверджуються і наявним у матеріалах адміністративної справи направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки він не містять жодних конкретних відомостей щодо обставин зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , чи у будь-якій інший спосіб безпосередньо виявлення факту керування ОСОБА_1 автомобілем.

При цьому, наявний у матеріалах адміністративної справи рапорт лейтенанта поліції від 29.06.2021 р., що долучений до протоколу про адміністративні правопорушення, не може бути розцінений як беззаперечна обставина для наявності доведеності обставин керування транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки ним не підтверджується вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке настає згідно ст. 130 КУпАП. Так, рапорт працівника поліції, думку суду є неналежним доказом, оскільки належить до внутрішніх документів Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області.

Також, суд звертає увагу, що у вказаному рапорті наявні виправлення щодо місця керування транспортним засобом, а саме: з вул. Київський шлях на вул. Кошового. Також, у вказаному рапорті містяться відомості, які суперечать встановленим в ході судового розгляду фактичним обставинам, оскільки ні протокол про адміністративне правопорушення, ні матеріали адміністративної справи не містять доказів факту виявлення та зупинення безпосередньо працівниками поліції автомобіля марки "Lexus LS 430", д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 . Ці обставини в свою чергу лише додатково ставлять під сумнів дійсність відомостей, які відображені у змісті вказаного рапорту.

З огляду на вище викладене, а також враховуючи, що вказаний рапорт містять опис обставин від імені зацікавленої особи працівника поліції, суд не може прийняти його як допустимий доказ, що узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 161/5372/17 від 29.04.2020.

При цьому, з огляду на наданий відеоматеріал, а також навіть зі змісту вищезазначеного рапорту випливає, що свій висновок про те, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом у вказаний в протоколі час та місті інспектор поліції зробив лише зі слів невідомих людей, оскільки їх прізвище останній не повідомляє, які нібито викликали їх, повідомивши про те, що водій авто марки "Lexus LS 430", д.н.з. НОМЕР_3 , ймовірно керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. При цьому будь-яких відомостей, що вказаним водієм була ОСОБА_1 вказане повідомлення не містить.

Крім того, суддя звертає увагу, що в матеріалах справи відсутній витяг з інтегрованої інформаційно-пошукової системи МВС України від 29.06.2021 року щодо надходження на спеціальну лінію 102 повідомлення від громадян про те, що по вул. Кошового в м. Бориспіль водій авто марки "Lexus LS 430", д.н.з. НОМЕР_3 , ймовірно під час керування перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Це в свою чергу лише додатково свідчить про те, що зміст рапорту інспектора поліції від 29.06.2021 року носить сумнівний характер, оскільки викладені в ньому відомості, не підтверджуються будь-якими доказами, та навпаки спростовуються матеріалами справи.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, які підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті інспектора поліції від 29.06.2021 року, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Будь-які інші докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які підтверджували б обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, в матеріалах справи відсутні, а тому суд позбавлений можливості перевірити обставини справи в частині того, чи дійсно ОСОБА_1 керувала або не керувала транспортним засобом під час його виявлення працівниками поліції.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом.

Таким чином, суддя не знайшов жодного належного та допустимого доказу, підтверджуючого те, що 29 червня 2021 року о 07 год. 35 хв. в м. Бориспіль Київської області по вул. Кошового, 4, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, автомобілем марки "Lexus LS 430", д.н.з. НОМЕР_3 , натомість у суду немає об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність пояснень останньої, наданих в ході судового розгляду, які ще і підтверджується відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, де зафіксовано, що 06:48 год. інспектор поліції підходить до ОСОБА_1 , яка знаходиться в салоні автомобіля, який перебуває в нерухомому стані, що в свою чергу виключає можливість керування нею автомобілем о 06:51 год., як про це зазначено у протоколі.

При цьому, приєднані до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції докази, також не містять відомостей щодо суті вчиненого водієм правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема відносно того, з якими саме ознаками сп`яніння перебувала особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, чи була така особа відсторонена від керування транспортним засобом. З доказів, що наявні в матеріалах справи неможливо встановити чи були підстави вважати, що водій перебував в стані алкогольного сп`яніння, при цьому через відсутність даних відомостей, їх також неможливо зіставити з тими ознаками сп`яніння, що зазначені в змісті протоколу про адміністративне правопорушення, та таким чином перевірити обґрунтованість вимог співробітників поліції для проходження водієм відповідного огляду на стан сп`яніння, від якого остання відмовилася.

Так, як вбачається із долученого відеозапису із нагрудних відеокамер, працівниками патрульної поліції, водієві не було взагалі роз`яснено, які саме в неї наявні ознаки алкогольного сп`яніння, та у зв`язку з якими у працівників поліції виникли підозри, що остання перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що працівниками поліції також був порушений порядок огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначений статтею 266 КУпАП та підзаконними нормативними актами, а саме: Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Зважаючи на викладене, протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, зважаючи, що працівниками поліції не дотримано вимог вищевказаних нормативних актів щодо виявлення в особи ознак алкогольного сп`яніння та щодо направлення особи на огляд на стан алкогольного сп`яніння, а відмова особи від огляду, за умови недотримання поліцейськими такого порядку, виключає настання відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що при наявності у справі лише протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту інспектора поліції, за відсутності відеозапису з нагрудних камер поліцейських, що підтверджував би рух саме автомобіля марки "Lexus LS 430", д.н.з. НОМЕР_3 , його зупинку та керування ним саме ОСОБА_1 , є явно недостатнім для доведення наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені факти свідчать про неналежність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але і оформлені у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Встановлено, що на момент виявлення працівниками поліції ОСОБА_1 та складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, остання не була водієм в розумінні ПДР України, оскільки не керувала транспортним засобом, відтак, дія вказаних Правил на неї не поширюється та вона не була зобов`язаний, в свою чергу, виконувати вимогу інспектора патрульної поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, правові підстави для проведення поліцейськими огляду на стан сп`яніння інших осіб, які не керують транспортними засобами, відсутні, оскільки саме перебування всередині салону автомобіля, не доводить факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, внаслідок чого встановлення, що особа перебуває в салоні авто навіть з ознаками алкогольного сп`яніння, без зафіксованого факту керування особою транспортним засобом не регламентується підпунктом пунктом 2.5 ПДР України, а тому не може мати наслідком притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на те, що матеріалами адміністративної справи не підтверджується факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , обставини, викладені у протоколі, не доведені належним способом доказування, приймаючи до уваги те, що на орган, яким складено протокол про адміністративне правопорушення покладено обов`язок доведення факту вчинення адміністративного правопорушення, слід дійти висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи все вищевикладене, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 520855 від 29.06.2021 р., складений щодо ОСОБА_1 не можливо визнавати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Це в свою чергу свідчить про те, що матеріали даної справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, та про дотримання працівниками поліції вимог законодавства щодо порядку виявлення та направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суддя оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 266, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк