Справа № 165/1416/21
Номер провадження: 3/156/200/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2021 року смт Іваничі

суддя Іваничівського районного суду Волинської області Федечко М.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Ковельського РУП ГУНП у Волинській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Іваничівського районного суду Волинської області на підставі постанови Волинського апеляційного суду від 12.05.2021 року на розгляд надійшла справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №483624 від 02.02.2021 року, 02.02.2021 року о 09 год. 25 хв., на автодорозі Шацьк-Вілиця ОСОБА_1 керував транспортним засобом Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У письмових поясненнях до протоколу ОСОБА_1 зазначив, що не згідний з обставинами, які у ньому викладені, не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, на місці відмовився проходити огляд, у лікарні лікар огляд не провів, а наказав писати працівникам поліції відмову від проходження огляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав, надав суду пояснення про те, що вони з дружиною їхали на рибалку, його зупинили працівники поліції за те, що у нього не було увімкнено ближнє світло фар, хоча знак про те, що він перебував поза межами населеного пункту був відсутній. Після цього у працівників поліції виникла підозра, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння та йому запропонували проти огляд приладом Драгер на що він відмовився та на пропозицію працівників поліції вони поїхали у лікарню, оскільки він мав намір пройти такий огляд саме там. У лікарні, у кабінеті лікаря, йому запропонували пройти огляд приладом Драгер, він наполягав, щоб лікар провів його повний огляд, обстежив його, однак цього зроблено не було, лікар його вигнав з кабінету та працівники поліції склали протокол про відмову від проходження огляду. Після цього самостійно, у тій же лікарні, звернувся за медичною допомогою та йому здійснили замір артеріального тиску, який був значно підвищений по причині того, що є гіпертоніком у зв`язку з чим і мав почервоніння очей. В судовому засіданні заперечив проти закриття провадження у справі у зв`язку із спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності, вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення та справа підлягає до закриття саме на цій підставі.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в судовому засіданні вказала на те, що її підзахисний не визнає своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Подала суду клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує на те, що диспозиція статті 130 ч.1 КУпАП передбачає три окремих склади адміністративного правопорушення, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції та відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, в частині вчиненого правопорушення вказано два окремих склади адміністративного правопорушення керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я, однак письмове направлення працівниками поліції не було видано, хоча в супроводі працівників поліції ОСОБА_1 поїхав до КНП «Шацька районна лікарня» для проходження огляду на стан сп`яніння. Таке направлення також не було зареєстровано у Журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні надала покази про те, що разом з чоловіком їхали на рибалку, їх було зупинено працівниками поліції, по причині, що у автомобілі не було увімкнено ближнє світло фар. У зв`язку з тим, що у її чоловіка були червоні зіниці ( він є гіпертоніком) працівники поліції запідозрили, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Чоловік відмовився пройти огляд приладом Драгер на місці та виявив бажання поїхати у лікарню. У лікарні чоловік наполягав, щоб йому провели повний огляд однак лікар відмовив, запропонував лише Драгер, а через 2-3 хвилини вигнав його з кабінету.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, покази свідка, дослідивши докази, що були додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 02.02.2021 року правопорушення було вчинено ОСОБА_1 02.02.2021 року.

На підставі постанови Волинського апеляційного суду від 12.05.2021 року справа 18.05.2021 року ( що підтверджується відміткою вхідної кореспонденції) надійшла на розгляд до Іваничівського районного суду Волинської області.

Разом з тим, 17.03.2021 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху" від 16.02.2021 року №1231-ІХ (надалі Законом №1231-ІХ від 16.02.2021 року). Вказаним законом доповнено частиною 5 ст.38 КУпАП такого змісту: адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Крім того, вказаним законом частину 1 ст. 130 КУпАП викладено в новій редакції, якою для водіїв посилено відповідальність, а саме: накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На момент вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (02.02.2021 року) редакцією ч.2 ст.38 КУпАП передбачалося, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно ч.2 ст.8 КУпАП закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають, тому слід керуватися нормою ч.2 ст. 38 КУпАП, яка була чиною на момент вчинення адміністративного правопорушення 02.02.2021 року, оскільки Законом №1231-ІХ від 16.02.2021 року посилено адміністративну відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а також збільшений строк накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись вимогами ст.8 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 02.02.2021 року, суддя при визначенні строків накладення адміністративного стягнення вважає за необхідне керуватися нормами ч.2 ст.38 КУпАП в редакції, що діяла станом на 02.02.2021 року, а тому строки накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, яке було вчинене ОСОБА_1 02.02.2021 року, закінчилися 02.05.2021 року.

Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу на те, що справа надійшла до суду 18.05.2021 року, тобто уже після закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Однак в судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності заперечив проти закриття провадження у справі на цій підставі. Вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст.130 КУпАП. У зв`язку з запереченням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності судом продовжено розгляд справи, досліджено докази у справі та встановлено наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію "Про захист прав людини і основоположних свобод", а також Протоколи 1, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер правопорушення.

У рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень. Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелів проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП дає підстави стверджувати те, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що при розгляді зазначене вище правопорушення повинні застосовуватись принципи кримінального судочинства. У зв`язку із цим при розгляді адмінматеріалу, при наданні оцінки доказам та вирішенні питань про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, законності та обґрунтованості судового рішення, суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

Отже, відповідно до викладеного, суд розглядає справу про адміністративне правопорушення лише в межах обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

З цього слідує, що суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; перекваліфіковувати дії, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип) рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Нормами ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Так, судом встановлені наступні обставини

Судом було досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №483624 від 02.02.2021 року, згідно якого 02.02.2021 року о 09 год. 25 хв., на автодорозі Шацьк-Вілиця ОСОБА_1 керував транспортним засобом Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У письмових поясненнях до протоколу ОСОБА_1 зазначив, що не згідний з обставинами, які у ньому викладені, не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, на місці відмовився проходити огляд, у лікарні лікар огляд не провів, а наказав писати працівникам поліції відмову від проходження огляду.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складений працівником поліції згідно якого огляд проведений у зв`язку з почервонінням очей, за допомогою приладу Драгер, результати огляду відмовився проходити огляд та вказані свідки огляду.

Будь-які інші докази на підтвердження того, що як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення - керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння у матеріалах справи відсутні, а у акті та рапорті працівників поліції вказують на те, що водій відмовився від проходження огляду, що є іншим складом адміністративного правопорушення передбаченим ч.1 ст.130 КУпАП, відмінним від керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Щодо відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння судом встановлено наступне.

Відповідно до рапорту складеного інспекторами поліції С.Наумичем та О.Петриною, ними було зупинено транспортний засіб Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався поза населеним пунктом без увімкненого ближнього світла фар чи денних ходових вогнів. Під час спілкування з водієм у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, однак водій відмовився. В подальшому останнього було направлено на огляд в КНП «Шацька лікарня», де ОСОБА_1 також у присутності лікаря відмовився від проходження огляду у зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Судом також було оглянуто відеозапис, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, однак про його долучення у протоколі не вказано з якого вбачається, що після зупинки автомобіля водій ОСОБА_1 дійсно відмовився пройти огляд приладом Драгер, у присутності свідків, виявив бажання та в супроводі працівників поліції був доставлений у КНП «Шацька лікарня», рухався з дружиною на власному автомобілі. Біля лікарні разом з працівниками поліції близько пів години очікували лікаря, у кабінеті лікаря наполягав на його повному огляді, однак йому в категоричні формі було відмовлено без жодних пояснень, вказано на можливість лише пройти огляд приладом Драгер після чого вказано працівникам поліції на складання протоколу про відмову від проходження огляду.

Також судом було досліджено лист за підписом директора КНП «Шацька лікарня Шацької селищної ради» від 18.02.2021 р. за вих. № 165, направлений на адвокатський запит ОСОБА_3 , зі змісту якого слідує, що ОСОБА_1 02.02.2021 року в 11 год. 55 хв. звертався у приймальне відділення для вимірювання артеріального тиску, дане звернення зареєстровано під №143 від 02.02.2021 року в журналі реєстрації амбулаторних пацієнтів. Результат артеріальний тиск 200/120. Направлення на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 не зареєстроване. Огляд на стан алкогольного сп`яніння не проводився.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 02.02.2021 року такі ознаки у водія працівниками поліції зафіксовані не були.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Досліджуючи та аналізуючи докази, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суд звертає увагу на те, що процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння врегульована положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за № 1452/735 (надалі по тексту - Інструкція).

Положеннями ч.ч. 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні вимоги містить Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок № 1103) та Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735 )

Так, відповідно до вимог п. 12 Розділу П Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Однак, в порушення наведених вимог Інструкції до протоколу про адміністративне правопорушення не додано направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для встановлення перебування його у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, дане направлення не було зареєстровано у Журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у зв`язку з чим не вбачається, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку було направлено на медичний огляд.

Також в матеріалах справи відсутні докази стосовно відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем або вилучення транспортного засобу, як то встановлено положеннями ст. 266 КУпАП .

У відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, в протоколі від 02.02.2021 року у водія ОСОБА_1 , не зазначено жодної ознаки алкогольного сп`яніння. Направлення на медичний огляд з зазначенням таких ознак, також не було складено, в порушення вимог п. 12 (додатку № 2 Інструкції). Враховуючи, що ОСОБА_1 заперечує в нього наявність відповідних ознак, а також відсутність таких ознак в протоколі про адміністративне правопорушення, та не підтвердження такого відеофіксацією при медичному огляді водія, відсутність в тому числі і направлення поліцейського з зазначенням відповідних ознак в своїй сукупності ставить під сумнів їх наявність.

Відповідно до правової позиції Верховного суду у справі від 24.04.2020 у справі № 823/1022/16 (№ в ЄДРСР 88909343) зазначено, що: «68. З аналізу вказаних положень Інструкції №400/666 випливає, що огляд особи на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я супроводжується складанням акта, до якого вносяться відомості про прізвище та ім`я особи й документ, який це підтверджує, а також інформація про стан особи, її поведінку, стан свідомості, мовної здатності, вегетативно-судинних реакцій, дихання, наявність або відсутність запаху алкоголю, інші ознаки алкогольного сп`яніння. 69. Разом з вимірюванням вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі за допомогою технічних засобів, з метою уточнення наявних речовин впливу, проводиться лабораторна діагностика. 70. За результатами огляду на стан сп`яніння і лабораторних досліджень установлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, і складається висновок. 71 Таким чином, правильним є висновки судів попередніх інстанцій про те, що результати медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння вважаються достовірними за умови, що вони були отримані під час медичного обстеження, поєднаного з лабораторними дослідженнями, результати яких зафіксовані в акті та висновку».

Крім того, як встановлено судом з відеозапису лікарем КНП «Шацька лікарня» жодний медичний огляд, навіть на прохання водія проведено не було, клінічна симптоматика стану алкогольного сп`яніння взагалі не встановлювалася, не описувалася, зовнішній вигляд водія не досліджувався, жодні кординаційні проби не проводилися, особистий огляд не проведено, також не було відібрано біологічне середовище для проведення лабораторного дослідження на вміст алкоголю в організмі під експертного, що є частиною медичного огляду. Отже, у КНП «Шацька лікарня» допущено ряд порушень під час проведення медичного огляду.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності належних доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для її виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, із врахуванням досліджених судом доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не була доведена належними та допустимими доказами наявність в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Судом було направлено повістку про виклик до суду працівників поліції для надання пояснень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, однак такі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М. О. Федечко