Справа № 606/939/21
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

01 червня 2021 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Ромазан Л.С., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з відділення поліції № 3 (м. Теребовля) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором будинку культури в с. Глещава Теребовлянського району, жителя АДРЕСА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом від 03.05.2021 року серії ВАБ № 519393, 02.05.2021 року з 20 год. 00 хв. до 23 год.05 хв. ОСОБА_1 , будучи директором будинку культури в с.Глещава Теребовлянського району у вказаном населеному пункті проводив дискотеку в будинку культури, чим порушив п/п 11 п. 2 постанови КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнав та пояснив суду, що він обіймає посаду директора будинку культури в с.Глещава Теребовлянського району, до посадових обов`язків якого не входить організація та проведення дискотек. Так, 02.05.2021 року приблизно о 20-ій годині він знаходився у приміщенні будинку культури на своєму робочому місці і в цей час до вказаного закладу прийшли працівники поліції з перевіркою, за результатами якої на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. Крім того, на підтвердження його вини до матеріалів протоколу не долучено будь-якої інформації щодо проведення ним дискотеки, а також протокол всебічно, повно та об`єктивно не відображає всіх обставин події.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне порушення, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція ч. 1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тому при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею потрібно звертатися до конкретних правил і норм, які регулюють відносини боротьби з інфекційними хворобами.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується порушення ним 02 травня 2021 року п/п 11 п. 2 Постанови КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року, що полягає в організації останнім проведення дискотеки.

Підпунктом 11 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року, в редакції, яка діяла станом на час складання протоколу про адміністративне правопорушення від 02 травня 2021 року, на території України на період дії карантину запроваджені обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме заборонено проведення дискотек, робота розважальних закладів (нічних клубів), діяльність закладів громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо) з організацією дозвілля, у тому числі проведення святкових заходів, банкетів, майстер-класів, публічних подій.

Надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід звернути увагу на наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

Суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 було організовано проведення дискотеки, а саме відсутні пояснення свідків, відеозапис тощо, які б підтверджували порушення ним правил карантину.

Будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 наділений організаційно-розпорядчими функціями на проведення дискотек матеріали адміністративної справи не містять, як не містять і доказів того, що в с. Глещава 02 травня 2021 року в порушення п/п 11 п. 2 Постанови КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року проводилась дискотека.

Крім зазначеного, протокол про адміністративне правопорушення від 03 травня 2021 року серії ВАБ № 519393 складений за відсутності свідків, про що зазначено в самому протоколі.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Наведені факти у відповідності до ст. 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги судді однозначно оцінити дії останнього як такі, що містять відомості про подію адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Виходячи з вимог ст. 62 Конституції України притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

За таких обставин, суддя приходить до висновку про відсутність в даному випадку події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд.

Суддя