Справа № 152/383/21
П О С Т А Н О В А
іменем України
06 травня 2021 року м. Шаргород
Справа №152/383/21
Провадження №3/152/182/21
Суддя Шаргородського районного
суду Вінницької області Славінська Н.Л.,
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
захисника ОСОБА_1 адвоката Лиська В.П.,
розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кацмазів Жмеринського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, не є особою з інвалідністю, не є пенсіонером, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий органом 0518, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,
за ч.1 ст.130 КпАП України,
ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, а саме: 11.03.2021 року приблизно о 16 годині 03 хвилини в с. Носиківка Жмеринського району Вінницької області, на вул. Шевченка, будучи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 керував транспортним засобом мотоблоком «Зубр», чим порушив вимоги п.2.9 ПДР України. При цьому, маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння такі як: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя (почервоніння обличчя) ОСОБА_1 , який відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера «Драгер», був оглянутий у КНП «Шаргородська МЛ», результат огляду 0,65 ‰ алкоголю.
Частиною 1 ст.276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено с. Носиківка тепер Жмеринського району Вінницької області.
Означена справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду Вінницької області на підставі ст.276 КУпАП.
Так, відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020 року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Шаргородський район Вінницької області та утворено Жмеринський район. Пунктом 3.1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не пізніше 1 січня 2022 року.
Село Носиківка входить до територіальної юрисдикції Шаргородського районного суду, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року.
Відтак, справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду.
В суді ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення при наведених у протоколі про адміністративне правопорушення обставинах не визнав та пояснив, що має у власності мотоблок «Зубр», якого він переобладнав, зокрема, обладнав сидінням та причепом для перевезення сільськогосподарської продукції та вантажу. Мотоблок приводиться у рух двигуном на дизельному пальному. 11.03.2021 року він знаходився вдома і за обідом вживав горілку. Приблизно о 13 годині до нього прийшов ОСОБА_2 та попросив мотоблоком привезти дров з лісосмуги, що знаходиться за селом. Він відмовив та повідомив, що вживав спиртні напої. Але ОСОБА_3 повідомив, що може самостійно керувати мотоблоком і сам сяде за кермо, на що він погодився. Так, він, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 поїхали мотоблоком за село Носиківка до лісосмуги з дерева акації, при цьому за кермом мотоблока був ОСОБА_3 . Коли вони нарізали дров з дерева акації та, повантаживши їх на причіп, їхали додому до ОСОБА_3 , то по дорозі, а саме на пасовищі за 50-60 метрів від села, мотоблок занесло і двигун у ньому заглух. Після цього ОСОБА_3 попросив його сісти за кермо мотоблока і виїхати з калюжі з грязюкою, оскільки він не має відповідних навичок у керуванні мотоблоком, а сам пішов наперед мотоблока, щоб завести мотоблок вручну корбою. Як тільки він сів за кермо мотоблока, який ще не рухався, то з села над`їхав поліцейський автомобіль. З автомобіля вийшов поліцейський, який покликав власника мотоблока. Так як він є власником мотоблока, то підійшов до поліцейського, який не з`ясовуючи, хто насправді керував мотоблоком, запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. На місці поліцейський йому не пропонував пройти огляд, а відразу у лікарні, він не відмовлявся від проходження огляду. Після проходження огляду в лікарні було складено протокол про адміністративне правопорушення, де він написав пояснення про те, що вживав спиртні напої та керував мотоблоком, що не відповідає дійсності і написано ним під тиском поліцейського, який залякав його тим, що забере мотоблок за нібито викрадені дрова. Викладені у протоколі обставини не відповідають дійсності, тому просить провадження у справі закрити.
Адвокат Лисько В.П. вважає, що справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не керував мотоблоком, а керування ним здійснював ОСОБА_3 , проте, на момент приїзду поліцейських ВП №2 двигун мотоблока не працював, тобто мотоблок не рухався, та до того ж, мотоблок знаходився не на дорозі у розумінні ПДР України, а на частині поля за селом Носиківка, призначеного для пасовища, що підтверджується доданими витягами з реєстру земель, та, крім того, мотоблок не є транспортним засобом у розумінні п.1.10 ПДР України та ст.29 ЗУ «Про дорожній рух». При цьому, написане у протоколі пояснення ОСОБА_1 просить суд не брати до уваги, оскільки воно написане останнім під тиском та погрозами поліцейського, що у ОСОБА_1 заберуть мотоблок через нібито крадіжку дров.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, допитавши свідків за клопотанням ОСОБА_1 , дослідивши докази, що зібрані поліцейським та містяться в матеріалах справи, а також докази, надані ОСОБА_1 , суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).
Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою (ч.1 ст.254 КУпАП).
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає, що його вина у повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).
Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 №455429 від 11.03.2021 року (а.с.1); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.03.2021 року за №31 (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що від огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер» ОСОБА_1 відмовився (а.с.4).
Так, з дотриманням вимог ст.ст.252, 279, 280 КУпАП суд перевірив докази, що містяться в матеріалах справи, на їх допустимість, належність та достатність, в контексті ст.251 КУпАП та в контексті їх узгодженості між собою і відповідності поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та відомостям, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.256 КпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №455429 від 11.03.2021 року складено уповноваженою посадовою особою поліцейським СРПП ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Гнатюком В.А. в межах наданих йому повноважень із дотриманням вимог, передбачених ст.256 КУпАП та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції №1376 від 06 листопада 2015 року, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проходження такого огляду від 17 грудня 2008 року.
В протоколі про адміністративне правопорушення від 11.03.2021 року, складеному поліцейським СРПП ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Гнатюком В.А., зазначено відомості, передбачені ч.1 ст.256 КУпАП, вказано, що ОСОБА_1 11.03.2021 року о 16 годині 03 хвилини керував транспортним засобом «Зубр», будучи в стані алкогольного сп`яніння, при цьому, також зазначено, що огляд ОСОБА_1 проводився у закладі охорони здоров`я КНП «Шаргородська МЛ» оскільки при наявних у нього ознаках алкогольного сп`яніння таких як: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя (почервоніння обличчя) ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера «Драгер».
З дотриманням вимог ч.2 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №455429 від 11.03.2021 року підписаний особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Отже, зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №455429 відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки містить відомості, передбачені вказаною нормою закону, підписаний особою, яка його склала, а також зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, надано право подати пояснення до протоколу (а.с.1).
З пояснення ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення вбачається дослівно «Випив 100 грам горілки. Після чого керував мотоблоком. Пройшов огляд у лікарні, показало 0,65 ‰».
Відтак, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не оспорював ні факту керування транспортним засобом на вул. Шевченка в с. Носиківка 11.03.2021 року о 16.03 годині, ні факту керування ним у стані алкогольного сп`яніння, ні факту, що належний йому та переобладнаний ним мотоблок є транспортним засобом, ні не вказував про необхідність зазначення у протоколі і допит свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 .
Ствердження адвоката Лиська В.П. про те, що вказане пояснення ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення написано під тиском та погрозою поліцейського, що у нього заберуть мотоблок за нібито викрадені дрова не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.
Так, матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення, погрози чи залякування. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 та його захисник суду не надали.
Тому, невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Крім того, відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, узгоджуються із відомостями, викладеними у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що від огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер» ОСОБА_1 відмовився (а.с.4).
Так, згідно з п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння
або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,
і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року за №1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у
поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані
алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом
лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Так, ознаками алкогольного сп`яніння є, в тому числі, запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя.
В акті (а.с.4) зазначено ознаку алкогольного сп`яніння, у зв`язку із якою ОСОБА_1 було запропоновано пройти відповідний огляд на місці зупинки транспортного засобу, від якого останній відмовився.
Пунктами 3, 4 вказаного вище Порядку встановлено, що огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.
При цьому, суд вважає безпідставним ствердження адвоката Лиська В.П. про те, що вказаний акт є незаконним у зв`язку із тим, що у ньому відсутні свідки відмови від проходження огляду на місці, оскільки п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено, що у присутності двох свідків проводиться огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, але оскільки ОСОБА_1 від огляду на місці зупинки транспортного засобу відмовився, то складено відповідний акт про відмову, тобто огляд не проводився, у зв`язку із чим залучення двох свідків для фіксування відмови від огляду водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного не передбачено.
Пунктом 6 вказаного вище Порядку встановлено, що водій транспортного засобу, що, в тому числі, відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Також, у відповідності до наведеної вище норми п.6 Порядку, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у Шаргородській міській лікарні, який останній пройшов та, згідно з висновком, на час огляду о 17.15 годині 11.03.2021 року, перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.2).
При цьому, сам ОСОБА_1 у своєму поясненні у протоколі про адміністративне правопорушення зазначив, що результат його огляду становить 0,65 ‰ алкоголю, що відповідає викладеному поліцейським обвинуваченню у протоколі про адміністративне правопорушення та узгоджується із висновком закладу охорони здоров`я.
Таким чином, поліцейським дотримано вимог п.п.2, 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду та пункту 7 розділу І і пункту 6, 7 розділу ІІ і розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відтак, з матеріалів справи вбачається, що кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП є правильною, оскільки пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу останній відмовився, але погодився на проходження його в закладі охорони здоров`я, та пройшов відповідний огляд, результатом якого є встановлення факту алкогольного сп`яніння з результатом у 0,65 ‰ алкоголю. Крім того, в письмових поясненнях у протоколі (а.с.1) ОСОБА_1 зазначив, що вживав 100 грам горілки, після чого керував мотоблоком.
Покликання адвоката Лиська В.П. на те, що мотоблок «Зубр» не відноситься до категорії механічних транспортних засобів суд вважає необґрунтованим, оскільки згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху України, механічний транспортний засіб це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, таким чином мотоблок і є таким механізмом.
Судом встановлено і даний факт не заперечується ОСОБА_1 , що належний йому мотоблок, яким він керував, споряджений двигуном та був переобладнаний причепом або кузовом для перевезення пасажирів та вантажу, а також сидінням для водія, тому доводи про те, що мотоблок не є транспортним засобом, що виключає об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає безпідставними.
Отже, обставини, на які покликається захисник, не можуть бути взяті до уваги.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП, що встановлено ст.251 КУпАП.
Суд вважає, що поліцейським зібрано достатньо доказів при складанні протоколу про адміністративне правопорушення для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України за №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів… Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування…
Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними поліцейським доказами, які повністю узгоджуються між собою. Підстав для сумнівів у їх достовірності суд не вбачає.
Оскільки водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тому в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.
На переконання суду, висновок про винуватість ОСОБА_1 не спростовується ні доданими ним довідкою від 05.05.2021 року Шаргородської міської ради з викопіюванням та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.25, 26-27, 28-30), ні показаннями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 .
Так, довідка Шаргородської міської ради від 05.05.2021 року з викопіюванням та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.25, 26-27, 28-30) стосуються земельної ділянки площею 4,5 га, яка призначена для сінокосіння та випасання худоби і знаходиться за селом Носиківка, і яка не є предметом розгляду у цій справі про адміністративне правопорушення, оскільки, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом по вул. Шевченка у селі Носиківка, а не на пасовищі за його межами, тоді як п.1.10 ПДР України встановлено, що автомобільна дорога, вулиця (дорога) частина території, зокрема, у населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій). При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено місцем його вчинення вулицю Шевченка у с. Носиківка, що відповідає вимогам п.1.10 ПДР України, тоді як ствердження ОСОБА_1 та його захисника про те, що місцем, де знаходився мотоблок під час приїзду поліцейських, є пасовище, не підтверджується протоколом та зібраними до нього доказами, а доказів того, що ОСОБА_1 оскаржувалися дії поліцейського при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, суду не надано.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд ретельно дослідив кожен доказ у справі, в тому числі і пояснення свідків ОСОБА_4 (брата особи, яка притягається до адміністративної відповідальності), ОСОБА_3 ОСОБА_6 , які були допитані в судовому розгляді за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .
У клопотанні ОСОБА_1 про допит у якості свідка особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, поліцейського СРПП ВП №2 Жмеринського РВП Гнатюка В.А. судом відмовлено, оскільки вказана особа не може виступати свідком, так як є посадовою особою, що складала протокол про адміністративне правопорушення та виклала у ньому всі відомості, які передбачені КУпАП.
Свідку ОСОБА_4 роз`яснено судом вимоги ст.63 Конституції України та обов`язки, встановлені в ст.272 КУпАП, про що відібрано розписку.
Свідкам ОСОБА_3 ОСОБА_6 роз`яснено обов`язки, встановлені в ст.272 КУпАП, про що відібрано розписки.
Так, свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в сукупності пояснили, що у ОСОБА_1 є власний мотоблок з причепом. ОСОБА_3 мав потребу перевезти дрова, тому звернувся із проханням про перевезення дров мотоблоком до ОСОБА_1 , котрий відмовився сідати за кермо, оскільки вживав спиртні напої. Проте, за кермо мотоблока, що належить ОСОБА_1 , сів ОСОБА_3 , а всі решту розмістилися в кузові та поїхали за село Носиківка до лісосмуги, де нарізали сухих дерев акації, повантажили у причіп і поїхали в село, додому до ОСОБА_3 , але по дорозі, не доїхавши 50-60 метрів до села, мотоблок з причепом занесло у калюжу з грязюкою і він заглух, тому ОСОБА_3 взяв корбу та вирішив завести мотоблок вручну, а ОСОБА_1 перебрався на сидіння для водія, щоб виїхати із калюжі, але мотоблок ОСОБА_3 так і не завів, бо під`їхав поліцейський автомобіль та один із поліцейських покликав власника мотоблока. Після чого ОСОБА_1 пішов до автомобіля поліцейських, а всі решту його очікували. Так як ОСОБА_1 поїхав із поліцейськими у напрямку міста Шаргород, то вони витрутили мотоблок із калюжі вручну і відвезли дрова до ОСОБА_3 додому.
При цьому, свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_3 вказують, що повідомлені ними події відбувалися 11.03.2021 року приблизно о 16 годині, а свідок ОСОБА_6 не повідомив суду ні дати, ні часу вказаний подій.
Ці пояснення суд оцінює критично та зауважує, що вказані свідки, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, не були зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та не опитувалися особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення та зібрала докази у означеній справі з огляду на те, що ОСОБА_1 не повідомив про те, що відомості про подію адміністративного правопорушення відомі цим особам, тому суд розцінює їх показання як спробу ввести суд в оману, спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт», водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.
Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Так, з довідки ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області вбачається, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_3 22.08.2009 року (а.с.6).
Законом України №1231-ІХ від 16.02.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст.130 КУпАП, якими посилено відповідальність за порушення, допущені вказаною нормою Закону.
Статтею 58 Конституції України встановлено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Статтею 8 КУпАП встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Враховуючи наведене, суд вважає, що стягнення на ОСОБА_1 слід накласти в межах санкції ч.1 ст.130 КпАП України (в редакції, що діяла під час вчинення правопорушення).
На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.283, 284, 294, 307 КпАП України,
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: