П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участю:

особи, стосовно якої складено протокол про

адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 ,

захисників особи, стосовно якої складено протокол про

адміністративне правопорушення - адвокатів Александрова Д.О., Сучкова О.С.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Александрова Д.О. з доповненнями захисника Сучкова О.С. на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 14 травня 2020 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ФОП " ОСОБА_1 ", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановою суду визнано доведеними обставини того, що ОСОБА_1 08.04.2020, о 18 год. 35 хв., керуючи автомобілем "Форд", д.н.з. НОМЕР_1 , на Харківській площі поблизу станції метро "Бориспільська" в м. Києві, перебував з явними ознаками під впливом наркотичних речовин: виражене тремтіння пальців рук, нестійка хода, поведінка, яка не відповідає обстановці.

Від медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник Александров Д.О. в інтересах ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить, з урахуванням доповнень до апеляційної скарги адвокатом Сучкова О.С., скасувати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 14.05.2020, а провадження закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник Александров Д.О. вказує, що постанова суду першої інстанції є незаконною, підлягає скасуванню з направленням матеріалів провадження до Дарницького районного суду міста Києва для розгляду заяви ОСОБА_1 та заяв захисника Александрова Д.О. про відвід судді Коренюк А.М.

Зокрема, як зазначив захисник, 13.05.2020 ОСОБА_1 направляв на електронну адресу заяву про відвід судді Коренюк А.М., розгляд якої був призначений на 14.05.2020, а тому суддя Коренюк А.М. повинна була визнати, що відвід судді може бути розглянути і в провадженні у порядку КУпАП та відкласти подальший розгляд провадження до розгляду заяви про її відвід, а не ухвалювати постанову стосовно ОСОБА_1 .

Водночас, захисник Александров Д.О. послався на те, що заяви про відвід судді також і ним у судовому засіданні були оголошені усно, проте на вимогу адвоката суд не оголосив перерву у судовому засіданні з метою оформлення та подачі письмової такої заяви, а тому він- Александров Д.О. , як захисник, подав заяву про відвід у скороченому вигляді через канцелярію суду одразу після судового засідання.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник Сучков О.С. також звертає увагу, що справа розглянута не уповноваженим судом - не за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, захисник Сучков О.С. стверджує про відсутність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та посилається на порушення працівниками поліції порядку огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах захисників Александрова Д.О. та Сучкова О.С. під час судового провадження на підтримку доводів апеляційної скарги та доповнень до неї про закриття провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дослідивши матеріали справи та додатково надані суду апеляційної інстанції дані/відеозаписи, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, перевіривши доводи апеляційної скарги, опитавши свідка ОСОБА_4 , слід дійти наступного.

Що стосується доводів апелянтів про розгляд справи стосовно ОСОБА_1 не уповноваженим на те судом.

Дійсно, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить процесуальних норм, які передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді.

Судова практика в цій частині не є одноковою у застосуванні.

Проте, на переконання суду апеляційної інстанції, вирішуючи вказану справу, суд першої інстанції, окрім приписів КУпАП, перш за все, повинен був керуватися Конституцією України.

Відповідно до положень ст.ст. 8, 9 Конституції України та cт. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" від 29.06.2004 М 1906-IV, в Україні визнається і діє принцип верховенства права; чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

17.07.1997 Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11 відповідним Законом № 475/97- ВР, визнавши її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

На підставі ст. 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-IV, Рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до ст. 46 Конвенції.

Водночас, ст. 17 зазначеного Закону визначає, що національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У цьому аспекті слід зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" визначено концепцію "якості закону", зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні.

Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу "якості закону".

У разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Згідно приписів ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності за положеннями ч. 2 вказаної норми.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях.

Гарантування кожному права на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону, випливає з приписів п. 1 ст. 6 Конвенції.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, існування безсторонностідля цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об?єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), від 24.02.1993, Series А № 255, п.п. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ), - як вказано в п. 104 рішення ЄСПЛ у справі "Олександр Волков проти України" (заява № 21722/11) від 27.05.2013.

Вказані приписи кореспондуються з ст.ст. 5, 6, 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII, зі змінами, п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23, ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням ХІ з`їзду суддів України від 22.02.2013, якими визначено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства, з основним обов?язком судді щодо неупередженого розгляду справи.

За змістом ст.ст. 245, 248 КУпАП, одним з завдань в справах про адміністративні правопорушення є об`єктивне з`ясування обставин справи та недопущення від учасників процесу будь-яких сумнівів щодо упередженості та необ`єктивності розгляду даної справи суддею.

Отже, слід визнати, що в порядку КУпАП також може бути прийнятна процедура розгляду самовідводу/відводу з урахуванням і того, що розподіл судової справи між суддями конкретного суду здійснюється автоматизовано на підставі ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII, зі змінами, та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 02.04.2015, зі змінами та доповненнями.

Дійсно в матеріалах провадження є заява ОСОБА_1 від 06.05.2020 про відвід судді Коренюк А.М. з підстав того, що суддя не задовольнила його клопотання від 04.05.2020, що подане в електронному вигляді, про відкладення розгляду справи до 11.05.2020 для пошуку захисника (а.с. 9-13).

Даний відвід не розглянуто за відсутності установленої процедури розгляду таких клопотань в порядку КУпАП, проте в матеріалах провадження і відсутні дані щодо розгляду справи у даний проміжок часу.

Надалі у провадженні брав участь захисник Александров Д.О. (а.с. 17, 18).

Як пояснив в суді апеляційної інстанції захисник Александров Д.О., з наданням відео судового засідання, під час розгляду даної справи судом першої інстанції він- Александров Д.О. в судовому засіданні 14.05.2020 в усній формі заявив відвід судді Коренюк А.М.

Суддя вказані заяви про відвід залишила без розгляду, посилаючись на те, що КУпАП не передбачає порядок розгляду таких заяв (а.с. 36, 72).

Заява захисника Александрова Д.О. про відвід судді Коренюк А.М. від 14.05.2020 подана до канцелярії суду після розгляду справи з ухваленням постанови стосовно ОСОБА_1 (а.с. 30), на що вказав сам захисник в апеляційній скарзі та що випливає зі з надісланої інформації з місцевого суду (а.с. 128, 129).

Даних про розгляд такого клопотання - суду апеляційної інстанції надано не було, проте з звукозапису судового засідання, що здійснював захисник Александров Д.О. випливає, що він не погоджувався з діями головуючого по розгляду справи.

За наведеним у сукупності, суд апеляційної інстанції не вирішуючи питання щодо ґрунтовності доводів про відвід судді, між тим не знаходить з переглянутого відеозапису судового засідання, учиненого захисником Александровим Д.О., що головуючий суддя у суді першої інстанції порушили права захисту ОСОБА_1 , які передбачені ст. 268 КУпАП.

Не є переконливими і доводи захисника Сучкова О.С. в суді апеляційної інстанції про те, що провадження розглянуло неналежним судом - Дарницьким районним судом міста Києва з точки зору положень ст. 276 КУпАП, оскільки, як вказує захисник, зі справи за протоколом про адміністративне правопорушення випливає, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння була саме у Дніпровському районі м. Києва.

Так, відповідальність за ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння та за відмову водія, який керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Отже первісною обставиною, що має враховуватися при визначення суду, який повинен розглядати справу, - є саме керування особою транспортним засобом.

А, оскільки, зупинка водія ОСОБА_1 працівниками поліції, коли він виявив ознаки наркотичного сп`яніння, відбулася у Дарницькому районі м. Києва, де і розпочалася процедура дослідження цих ознак, то і справу мав розглядати Дарницький районний суд міста Києва.

Суд першої та апеляційної інстанцій розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, за доводами, означеними в апеляційній скарзі, на виконання вимог ст. 294 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, нормою ст. 280 КУпАП регламентовано, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ці вимоги закону при розгляді суддею місцевого суду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , в повній мірі не дотримані.

Так, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 № 427678 від 08.04.2020, у цей день, о 18 год. 35 хв. по вулиці Харківська площа (ст.м. "Бориспільська"), в м. Києві водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Ford Focus", д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, не стійка хода, поведінка що не відповідає дійсності.

Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Обставини адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі, засвідчені свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 1), які, крім того, 08.04.2020 окремо пояснили про те, що у присутності кожного з них водій ОСОБА_1 категорично відмовився у встановленому законом порядку пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння (а.с. 2).

У свою чергу, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , власноруч викладаючи, що він "не згоден, що хитався і у нього тремтіли пальці рук", вказав, що відмовився здавати аналіз через прийом спеціальних ліків.

Причиною зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 стало те, що працівниками поліції на автомобілі, що рухався, було візуальне виявлено механічні пошкодження та відсутність номерного знаку на передній панелі автомобіля, який, як у подальшому виявилося, знаходився у салоні, що випливає зі змісту рапорту поліцейського 3 взводу роти № 2 батальйону із забезпечення супроводження ДТП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 .

Як далі слідує з рапорту, під час перевірки було встановлено, що водій має ознаки наркотичного сп`яніння (поведінка не відповідає дійсності, нестійка хода).

На місце зупинки по спец. лінії 102 було викликано наряд патрульної поліції Рубін 206, сержант поліції ОСОБА_8 , для подальшого розбору (а.с. 3).

Про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 за досліджуваних подій міг мати механічні пошкодження опосередкованого вказують дані повідомлення від 10.06.2021 за № 20899/41/Н/4-2021 про складання стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення від 30.03.2020 за ст. 124 КУпАП (а.с. 113).

Тут же слід зазначити, що з вказаного повідомлення слідує, що, крім досліджуваних подій від 08.04.2020, що кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 були складені наступні протоколи та постанови:

- 10.01.2011 за ч. 1 ст. 122 КУпАП;

- 03.02.2011 за ч. 1 ст. 122 КУпАП;

- 08.12.2018 за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- 30.03.2020 за ст. 124 КУпАП.

Згідно даних розписки від 08.04.2020, автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , було передано ОСОБА_9 (а.с. 4).

Отже, працівники поліції відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом на виконання вимог ч. 1 ст. 366 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції пояснював, що за декілька днів до досліджуваних подій він перебував на стаціонарному лікуванні, де, у зв`язку з запаленням легенів, вживав протягом 10-тим днів певні ліки, які він вказати не зміг.

Чи дозволяється після вживання певних ліків керувати транспортним засобом - йому- ОСОБА_1 невідомо.

Як пояснив суду апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4 (а.с. 70), він знає ОСОБА_1 , але не перебуває з ним в близьких стосунках.

ОСОБА_1 його-свідка, за потреби, возив в справах спочатку як працівник служби "таксі", а потім, через домовленості, - як особистий водій.

08.04.2020 близько 18 год. 00 хв. їх зупинили працівники поліції.

Саму розмову ОСОБА_1 та працівників поліції він-свідок не чув.

ОСОБА_1 , на його-свідка переконання, був тверезий, бо інакше не сів би до неадекватного водія в автомобіль.

ОСОБА_1 працівники поліції запропонували поїхати до медичного закладу, але що той відповів, він-свідок - не знає, але ніхто до медичної установи не поїхав

Свідки у його- ОСОБА_4 присутності не залучалися.

З відеозапису нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції слідує, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівники поліції проводять огляд автомобіля, який дійсно має механічні пошкодження.

Як пояснив ОСОБА_1 - це наслідки ДТП за його участі.

Особа, яка перебуває поряд з ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) вказує, що водій ОСОБА_1 возив його тривалий час по лікарнях.

Проводять огляд і самого ОСОБА_1 , його реакцію очей, пропонують дотягнутися до кінчика носу, виявляють у ОСОБА_1 і сухість у роті.

ОСОБА_1 спочатку погодився на проходження огляду на стан сп`яніння, а потім, через проміжок часу, у іншому місці - відмовився у присутності свідків, особи яких встановлюють.

У подальшому проводиться оформлення протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 5).

Між тим, з даного запису випливає і те, що процедура зупинення та виявлення у ОСОБА_1 ознак стану сп`яніння розпочата о 17 год. 27 год., а не як вказано в протоколі про адміністративне правопорушення - о 18 год. 35 хв., а відмова від проходження огляду у присутності свідків зафіксована о 19 год. 55 год.

Тобто, з часу зупинки водія ОСОБА_1 , що виявляв ознаки сп`яніння, до моменту фіксування його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння - пройшло більше двох годин, що визначені ст. 266 КУпАП та іншими нормативними актами, які регламентують час можливої процедури огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Отже, огляд ОСОБА_1 поза межами цього часу, слід вважати недійсним, оскільки він проведений з порушення вимог закону.

Таким чином, оцінюючи наявні у справі докази, в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку, що працівники поліції у порушення вимог КУпАП; Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України за № 1452/735 від 09.11.2015, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України за № 1413/27858 від 11.11.2013, з послідуючими змінами; Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України за № 1103 від 17.12.2008, з послідуючими змінами; Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України за № 1395 від 07.11.2015, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 1408/27853 від 10.11.2015 - допустили огляд водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, склавши стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У свою чергу, суд першої інстанції, не зваживши на вказану обставину, ухвалив постанову від 14.05.2020 про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підлягає безумовному скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності доведення, що в діях ОСОБА_1 є склад вказаного адміністративного правопорушення.

За викладеним, апеляційна скарга захисника Александрова Д.О. з доповненнями захисника Сучкова О.С. в інтересах ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Александрова Д.О. з доповненнями захисника Сучкова О.С. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 14 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано виннним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька