П О С Т А Н О В А

Іменем України

11.05.2021 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Величко О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, бариста в «Арома Кава», місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №103657 від 30.03.2021 року, складеного ДОП СППП ВП №3 ЛРУП ГУНП у Львівській області Шником І.Є. (прізвище особи, яка складала протокол зазначено нерозбірливим почерком, що допускає різні варіанти його прочитаня) 30.03.2021 року близько 10.35 год. по вул. Ген. Чупринки, 61 адміністратор ОСОБА_1 допустила роботу «Арома Кава» та запустила відвідувачів, чим порушила постанову КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, доповнення від 17.02.2021 року №104 п. 35 ч.1, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася.

Її захисник - адвокат Коцай Г.Л. подала до суду письмові пояснення, відповідно до яких заперечує винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні. В судовому засіданні пояснила, що відсутні будь-які докази порушення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, а тому, просить провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи захисника, наведені у її поясненнях, суд встановив таке.

Диспозицією частини 1 ст.44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно з п.п.1 п.35 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №104 від 17.02.2021 року) на території регіонів, на яких установлений червоний рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос і закладів громадського харчування в аеропортах.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, підставою адміністративної відповідальності є наявність в діях особи складу конкретного адміністративного правопорушення, передбаченого нормами КУпАП.

ОСОБА_1 у вину ставиться вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, а саме робота закладу громадського харчування із запуском відвідувачів всупереч вимогам постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Водночас у фабулі скоєного, викладеній в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , об`єктивна сторона вчиненого адміністративного правопорушення не розкрита. Зокрема, не зазначено чітко, в який спосіб здійснювалась робота закладу «Арома Кава», які відвідувачі та в якій кількості зайшли до цього закладу, чи вони обслуговувались у ньому, а також конкретно не вказано, яка норма постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року особою, що притягається до адміністративної відповідальності, порушена.

Так, особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, зазначено, що ОСОБА_1 вчинила дії, які суперечать п.35 ч.1 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 р. Однак, вказана постанова такого пункту не містить. Натомість, як зазначено вище, п.п.1 п.35 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 р. забороняє приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування, в «червоній» карантинній зоні. Тому порушення цього пункту можна лише припускати, посилання на нього протокол про адміністративне правопорушення не містить.

При цьому, суд вважає слушними зауваження захисника про те, що п.п.1 п.35 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 р. не забороняє діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням замовлень на винос. У зв`язку з цим конкретні протиправні дії особи мають бути чітко описані та кваліфіковані, щоб була можливість однозначно визначити, чи відповідали такі дії законодавству або ж суперечили йому. З опису інкримінованих ОСОБА_1 дій неможливо встановити, чи здійснювалось всередині закладу громадського харчування обслуговування і яке саме: на місці або на винос. Не конкретизовано в протоколі також суть зазначених у фабулі правопорушення дій щодо впускання ОСОБА_1 відвідувачів.

Наведене порушує право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист, оскільки їй інкриміновані дії, зміст яких не розкрито в повному обсязі, а також позбавляє суд можливості встановити, у чому конкретно полягає правопорушення, у вчиненні якого дана особа звинувачується.

Крім цього, до переданого на розгляд суду протоколу про адміністративне правопорушення суб`єктом його складення не додано належних і допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП. Згідно вказаного протоколу свідки події відсутні, матеріали справи не містять фото- чи відеозаписів обслуговування клієнтів у вказаному закладі. У рапорті працівника поліції ОСОБА_2 від 30.03.2021 року зазначено, що працівником ГУ ДПС у Львівській області О. Бухтою правопорушення було зафіксоване на нагрудну відеокамеру (а.с.2). Однак, даний відеозапис до матеріалів справи не долучено.

Більш того, зазначаючи у протоколі про те, що правопорушення вчинено по вул. Ген. Чупринки, 61, суб`єкт його складення не вказав назви населеного пункту, де за вказаною адресою вчинялося адміністративне правопорушення. Вбачаються розбіжності і щодо посади особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Так, згідно протоколу ОСОБА_1 є адміністратором «Арома Кави», водночас з матеріалів справи слідує, що остання є баристом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може вважатися достатнім доказом винуватості особи.

При цьому, суд позбавлений права самостійно збирати докази у справі.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, закріпленій в ст.62 Конституції України - презумпції невинуватості.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року, сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширша, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально- правовий зміст адміністративного правопорушення. ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

За таких обставин, враховуючи, що органом, яким складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , не надано доказів приймання останньою відвідувачів в закладі громадського харчування з порушенням карантинних правил, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки судом не встановлено в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, а враховуючи, що тільки за наявності такого особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності, провадження по справі необхідно закрити.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, то, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284, 294КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя О.В. Величко