Справа № 447/2009/20 Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І.
Провадження № 33/811/799/21 Доповідач в 2-й інстанції: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Голуба С.І., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2020 року,

встановив:

постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Згідно з постановою 26.07.2020 о 07:43 год.в с. Дроговиж по вул. Шевченка, 348 Львівської області ОСОБА_1 передав керування автомобілем «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_1 водію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (г) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з данною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк звернення до суду з апеляційною скаргою, скасувати дану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме до матеріалів справи долучено фотокопії пояснення свідків, акту огляду на стан сп`яніння, висновку медичного огляду та направлення на огляд, які є нечетабельними. Зазначає, що складання протоколу проводилось без відеозапису з місця події. Також звертає увагу, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції, про те, що відносно нього винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності дізнався 08.05.2021 року, та ознайомився з матеріалами справи 11.05.2021 року. Вважає, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , захисник Голуб С.І., в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу, просили таку задоволити. Захисник Голуб С.І. зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 керував автомобілем, та в подальшому передав керування ним ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Голуба С.І. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 26 липня 2021 року серії ОБ № 105638 (а.с. 1);

протоколом про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 26 липня 2021 року серії АА № 091299 (а.с. 3);

протоколом про адміністративне правопорушення від 26 липня 2021 року серії ОБ № 105637 за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2 (а.с. 5);

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 114 від 26.07.2021 відповідно до якого ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 6);

письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с.7,8,10);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 11).

Як встановлено в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 , якому ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, положеннями статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення при передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння полягає у допуску (переданні) до фактичного виконання функції водія особою, у віддані (користуванні, розпорядженні) якої знаходиться (перебуває) транспортний засіб.

Крім того, відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.

Таким чином, для настання відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за передачу керування особі, що перебуває у стані сп`яніння, необхідною є наявність таких обставин: особа, якій передано керування автомобілем, перебуває у стані сп`яніння, і це є явним, очевидним; власнику автомобіля (особі у віданні якої перебуває автомобіль) достовірно відомо, що він передає керування особі, яка перебуває у стані сп`яніння.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 зазначив, що право керування транспортним засобом марки «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_1 належить йому на підставі договору лізингу.

Доводи апеляційної скарги, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та в подальшому передав керування таким ОСОБА_2 і про це не зазначено у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 апеляційний суд до уваги не бере, оскільки ОСОБА_2 притягнутий судом саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, і зазначення як у протоколі так і самій постанові суду, відомостей, що керування транспортним засобом ОСОБА_2 було передано саме ОСОБА_1 не є необхідним.

В матеріалах справи наявні пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були враховані судом першої інстанції при накладенні стягнення на ОСОБА_2 , з яких вбачається, що як водій, так і пасажир транспортного засобу марки DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 перебували у стані алкогольного сп`яніння.

В суді апеляційної інстанції був допитаний в якості свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що знайомий з ОСОБА_1 два роки, автомобіль марки «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_1 орендує у ОСОБА_1 за усною домовленістю і таким користується два місяці. 26.07.2020 забирав ОСОБА_1 із автозаправки «ОКККО», щоб поїхати на озеро.

Надані пояснення свідка ОСОБА_2 про те, що автомобілем марки DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_1 користується саме він, і такий був у його користуванні вже два місця, апеляційний суд до уваги не бере, та розцінює їх, як такі, що спрямовані на уникнення відповідальності ОСОБА_1 .

Доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту судового розгляду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

Дослідивши зібрані у справі докази та з`ясувавши усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, апеляційний суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_7 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційних скарг і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

поновити особі, яка притягається до адімністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2020 року.

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич