Справа № 212/3179/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Власенко М.Д. розглянувши матеріали, що надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії ААБ№100670 від 02.04.2021 року, 02.04.2021 року о 08-31 годині в м. Кривий Ріг по вул. Сержанта Рзянкіна, буд. 2 Покровського району, Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ-Daewoo Т13110» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: (неприродна блідість, підвищена рухливість ходи, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку наркотичного сп`яніння відмовся в присутності двох свідків, чим порушив п.п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, при цьому був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду він не направив.

Так, в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу або заяв про відкладення судового розгляду, при цьому присутність такої особи не є обов`язковою, в розумінні ч.2 ст.268 КУпАП, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .

Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Частина 1 ст. 130 КУпАП визначає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначає, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини (далі - ЄКПЛ) та основних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Європейський суд з прав людини приділяє особливу увагу дотриманню аналізованих принципів як невід`ємної складової права на справедливий суд, практичне застосування яких відбувається при досліджені доказів та оскарженні невмотивованих рішень суду, коли влучні аргументи сторін судом просто проігноровані.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справах: OZTURK v. GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53 та Швидка проти України від 30.10.2014 року), справи про адміністративні правопорушення даної категорії, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відтак, на всі стадії оскарження у судах постанов у справах даної категорії на позивачів (осіб, яких притягнуто до адміністративної відповідальності) поширюються всі гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Рішенням у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії» від 23.05.1993 р. ЄСПЛ вказав, що принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, а також, що вкрай важливо, відповісти на них.

Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, проте зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» від 1.07.2003 р. (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті, та надати стороні можливість його оскарження у разі незгоди з аргументами суду. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль за здійсненням правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), від 27.09.2001 р.). А тому при оскаржені рішення суду слід звертати увагу на те, що залишення без уваги ключових доводів сторони є прямим порушенням процесу.

ЄСПЛ завжди займав визначне місце, забезпечуючи право на справедливий суд (Airey v. Ireland (Ейрі проти Ірландії), § 24; Stanev v. Bulgaria (Станєв проти Болгарії) [ВП], §231). Ця гарантія є «одним з основних принципів будь - якого демократичного суспільства, відповідно до Конвенції» (Pretto and Others v. Italy (Претто та інші проти Італії), § 21).

Оскільки за змістом ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, а юрисдикція їх поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, ключову роль у забезпеченні ефективного захисту прав і свобод громадян на національному рівні відведено саме судам.

Детально вивчивши та дослідивши матеріали справи та надані докази, суддя дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у судовому засіданні встановлена та підтверджується наданими до справи доказами, а саме:

- протоколом серії ААБ№100670 від 02.04.2021 року про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано, що 02.04.2021 року о 08-31 годині в м. Кривий Ріг по вул. Сержанта Рзянкіна, буд. 2 Покровського району, Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ-Daewoo Т13110» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість, підвищена рухливість ходи, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку наркотичного сп`яніння відмовся в присутності двох свідків, чим порушив п.п. 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 ч.1 КУпАП. У протоколі також зазначено про фіксацію правопорушення за допомогою бодікамери АЕ 00103 118;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4007407 від 02.04.2021, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП у зв`язку з тим, що 02.04.2021 о 08.31 год. у м. Кривому Розі по вул. Сержанта Рзянкіна, буд. 2 водій керуючи ТЗ здійснив рух на вимкнений сигнал додаткової секції світлофору при повороті ліворуч, при перевірці документів було встановлено, що водій не має право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1а ПДР (а.с. 4);

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.04.2021, згідно якого водію ОСОБА_2 видано направлення до КЗ КБЛПД ДОР на огляд у зв`язку з виявленням ознак сп`яніння: неприродна блідість, підвищена рухливість ходи, виражене тремтіння пальців рук. Огляд водія не проводився. (а.с.3).

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 які кожен окремо вказали, що 02.04.2021 року в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку для встановлення стану наркотичного сп`яніння, виявленого у водія (а.с. 2);

- рапортом інспектором взводу № 3 роти № 1 батальйону № 1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції Кодочигова Д.М. відповідно до якого, під час несення служби в екіпажі Буран 0313 спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_5 02.04.2021 року патрулюючи в Покровському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме водій автомобіля «ЗАЗ-Daewoo Т13110» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив рух на вимкнений сигнал додаткової секції світлофора. Зупинивши вищевказаний ТЗ, встановили особу водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 у якого під час розмови виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. Також під час перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 не має право керування ТЗ відповідної категорії. На вимогу поліцейського пройти повний медичний огляд у встановленому порядку на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків (а.с. 5);

- CD - диском, який оглянуто та безпосередньо досліджено суддею, у якому чітко зафіксовано керування громадянином ОСОБА_1 транспортним «ЗАЗ-Daewoo Т13110» д.н.з. НОМЕР_1 , після чого його було зупинено працівниками поліції, які виявивши ознаки наркотичного сп`яніння запропонували водію пройти медичний огляд, на що ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КупАП, а також зі змістом протоколу, повідомлено про час та місце розгляду справи (а.с. 7);

- довідкою ст.інспектора відділення адміністративної практики ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП майора поліції Крижановського С. від 03.04.2021 року, з якої вбачається, що громадянин ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Таким чином, ОСОБА_1 не є водієм транспортного засобу в розумінні п. 1.10 ПДР України, оскільки не має водійського посвідчення, але є суб`єктом відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП України, оскільки керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Судом встановлено узгодження показів свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , рапорту поліцейського взводу № 3 роти № 1 батальйону № 1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції Кодочигова Д.С. зі змістом запису з бодікамери долученої до матеріалів справи.

Виходячи із вищевикладеного, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у суді встановлена та доведена беззаперечними доказами, тому вважає достатнім та необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП без позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір» з правопорушника в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 24, 130, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві /м.Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: М. Д. Власенко