Провадження № 33/4820/294/21
Справа № 679/1736/20 Головуючий в 1-й інстанції Базарник Б. І.
Категорія: ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Чернова Володимира Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 березня 2021 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого слюсарем-сантехніком у палаці культури м. Нетішин,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. 00 коп. судового збору.

За постановою суду, 18.12.2020 року в. м. Нетішин по вул. Варшавська, 23, водій керував транспортним засобом ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, 18.12.2020 року о 22 год. 51 хв. в м. Нетішин по вул. Варшавська, 23, водій керував транспортним засобом ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем FORD C-MAX д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв збоку з правої сторони. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 березня 2020 року в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та закрити в цій частині провадження у справі.

Вважає, що працівниками поліції було незаконно складено протокол про адміністративне правопорушення щодо нього, оскільки від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся, а внаслідок протиправних дій щодо нього, з боку громадян, які перебували на місці події, не зміг такий пройти.

Окрім того, вказує, що він не заперечував проти проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та намагався такий огляд пройти, що підтверджується наявними в матеріалах справи відеозаписами.

Зазначає, що ОСОБА_2 не був свідком ДТП, а тому суд першої інстанції безпідставно послався на письмові пояснення такого свідка, як на доказ його вини.

Вказує, що пояснення свідків є неналежними доказами, оскільки вони у судовому засіданні безпосередньо допитані не були. Суд першої інстанції не забезпечив явку свідків в судове засідання, в тому числі за допомогою примусового приводу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення особи, що притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Чернова В.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП ніким із учасників справи не оспорюються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнає, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Зокрема, даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 485994 від 18 грудня 2020 року, згідно яких 18 грудня 2020 року в м. Нетішин по вул. Варшавська, 23, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2);

- письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які пояснили, що 18.12.2020 року, близько 23 год. 00 хв., вони були присутніми під час того, як працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер № 6810 ARBH», на що останній відмовився. Від пропозиції проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння водій також відмовився (а.с. 4, 5);

- письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що 18.12.2020 року, він був свідком того, як працівники поліції, у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння, запропонували останньому пройти тест на стан алкогольного сп`яніння. Однак, пройти такий тест на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 відмовився (а.с. 6);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 18.12.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 направлявся до закладу охорони здоров`я, а саме: КНП НМР СМСЧ м. Нетішин для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Однак, від проходження такого огляду відмовився (а.с. 3);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , у присутності двох свідків, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода (а.с. 9).

- даними відеозаписів означеної події, що зафіксовані на відеокамери працівників поліції (а.с. 10).

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Твердження ОСОБА_1 про те, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він не відмовлявся, а внаслідок протиправних дій щодо нього, з боку громадян, які перебували на місці події, не зміг такий пройти, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Так, як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння, на що останній погодився. Однак, через недостатність набрання повітря в легені, ОСОБА_1 не бажав пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Вказані дії були розцінені працівниками поліції, як відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а тому, йому було запропоновану проїхати до медичного закладу для проходження такого огляду, на що останній відмовився.

Вказані обставини підтверджуються також і письмовими поясненнями свідків, з яких вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, відмовився.

З огляду на вказане, працівниками поліції було правомірно складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відмовою останнього він проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Що стосується посилання ОСОБА_1 на неправомірні дії громадян, які, на його думку, перешкодили йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, то такі, на переконання апеляційного суду, ніяким чином не заважали ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Натомість, через недостатність набрання повітря в легені, ОСОБА_1 сам не бажав пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Більше того, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, однак від такої пропозиції працівників поліції він відмовився.

З огляду на вказане, будь-яких перешкод для проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційним судом не встановлено.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не заперечував проти проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів та намагався такий огляд пройти, є слушними.

Однак, як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, зокрема відеозапису обставин події, ОСОБА_1 неодноразово намагався продути прилад «Драгер» для визначення стану сп`яніння, проте, внаслідок не набрання достатнього повітря в легені, від проходження огляду на стан сп`яніння умисно ухилявся.

Вказані обставини були правильно розцінені працівниками поліції як відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та стали підставою для пропонування ОСОБА_1 пройти такий огляд в медичному закладі, від якого останній також відмовився.

Отже, в результаті відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, працівниками поліції було правомірно складено протокол про адміністративне правопорушення щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_2 не був свідком ДТП, а тому суд першої інстанції безпідставно послався на його письмові пояснення, як на доказ вини, є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Як вбачається з письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , останній вказав, що 18.12.2020 року, він був свідком ДТП, що відбулось близько 23 год. по вул. Варшавська, 23, а саме, як автомобіль ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом вдарив автомобіль Форд д.н.з. НОМЕР_2 . Згодом, був свідком того, як працівники поліції, у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння, запропонували останньому пройти тест на стан алкогольного сп`яніння. Однак пройти такий тест на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 відмовився.

Вказані письмові пояснення свідка ОСОБА_2 є належними та допустимими доказами, які оформлені у визначеному законом порядку та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тому, суд першої інстанції правомірно послався на письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушень.

Посилання ОСОБА_1 на те, що пояснення свідків є неналежними доказам, оскільки вони у судовому засіданні безпосередньо допитані не були, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 17.02.2021 року захисник ОСОБА_1 адвокат Чернов В.В. подав до Нетішинського міського суду клопотання, у якому просив викликати у судове засідання для допиту свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

На виконання вказаного клопотання, свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 неодноразово викликались судом першої інстанції у судові засідання, що були призначені до розгляду 01.03.2021 року, 09.03.2021 року, 10.03.2021 року, шляхом надіслання на їхні адреси судових повісток та шляхом виклику їх по телефону, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та телефонограмами про судовий виклик.

Однак, з невідомих суду обставин, такі в судові засідання не з`являлись.

Згідно з доповідними записками, складеними судовим розпорядником ОСОБА_5 судові повістки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про з`явлення у судове засідання на 10 год. 30 хв. 18.03.2021 року не вручені, оскільки адресати були відсутні за місцем проживання.

Вказані обставини свідчать про те, що судом першої інстанції вживались всі необхідні заходи, спрямовані на забезпечення явки вищевказаних свідків у судове засідання для їх допиту.

Будь-яких клопотань від ОСОБА_1 та його захисника про забезпечення явки свідків у судове засідання приводом, матеріали справи не містять.

З огляду на вказане, судом першої інстанції були здійсненні всі необхідні заходи, спрямовані на виконання клопотання захисника Бондарчука О.О.

Натомість, незважаючи на те, що свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в суді першої інстанції безпосередньо допитані не були, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи належних та допустимих доказів, в тому числі письмовими поясненнями вищевказаних свідків, правдивість яких, останні підтвердили своїми підписами.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 березня 2021 року є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.