Справа № 331/2060/21
Провадження № 3/331/926/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Гнатик Г.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Запоріжжя, громадянки України, яка має вищу освіту, сімейний стан заміжня, дітей на утриманні не має, працевлаштованої на посаді продавця у ФОП ОСОБА_2 , державна реєстрація місця проживання якої та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 589733, складеному 09 квітня 2021 року, слідує що 09 квітня 2021 року об 11 годині 30 хвилин, громадянка ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , в магазині «Одяг від виробника», здійснювала приймання відвідувачів як суб`єкт господарювання, яка проводила діяльність у сфері торгівельного обслуговування, а саме: здійснювала продаж одягу, чим порушила п.п. 4 п. 35 Постанови КМУ № 1236 від 12.12.2020 року.

Дії особи кваліфіковані за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Присутня при розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 свою вину у вищезазначеному правопорушенні не визнала та пояснила суду, що вона на протязі приблизно 4-х років працевлаштована у ФОП ОСОБА_2 на посаді продавця, та працює в магазині «Одяг від виробника». Вона не є суб`єктом господарювання та до її обов`язків не входить вирішення питання щодо організації режиму роботи магазину. ОСОБА_1 надала суду копію трудової книжки НОМЕР_1 , відповідно до якої: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 08.06.2017 року ФОП ОСОБА_2 , відповідно до наказу ГР/к-010 від 08.06.2017 року, прийнята на роботу продавцем непродовольчих товарів згідно трудового договору від 08.06.2017 року.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 589733 від 09 квітня 2021 року; рапорт помічника чергового Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області від 09 квітня 2021 року; письмові пояснення ОСОБА_3 від 09 квітня 2021 року; копію трудової книжки ОСОБА_3 , суддя дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно- гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 589733 від 09 квітня 2021 року, 09 квітня 2021 року об 11 годині 30 хвилин, громадянка ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , в магазині «Одяг від виробника», здійснювала приймання відвідувачів як суб`єкт господарювання, яка проводила діяльність у сфері торгівельного обслуговування, а саме: здійснювала продаж одягу, чим порушила п.п. 4 п. 35 Постанови КМУ № 1236 від 12.12.2020 року.

Відповідно до п.п. 4 п. 35 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 р. № 1236 (зі змінами), на території регіонів, на яких установлений червоний рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення.

Таким чином, згідно із приписами п. 35постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відповідальними особами є суб`єкти господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування, а не наймана особа - продавець.

Відповідно до ч. 1, п. 2. ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами Господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є:

- господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного Кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

- громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Судом встановлено, що протокол про притягнення особи до адміністративної відповідальності складений відносно продавця магазину ОСОБА_3 , яка працює за трудовим договором з Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 . Тобто ОСОБА_3 не є суб`єктом господарювання.

Крім того вказаний протокол про притягнення до адміністративної відповідальності та матеріали додані до нього не містять жодних належних і допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. При цьому, всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішення, докази необхідно оцінювати, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п. 53 рішення від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України», п. 42 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України).

Пунктом 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суддя дійшла до висновку про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наявності підстав для закриття справи за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 10, 44-3, 245, 247, 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Г.В. Гнатик