Справа № 451/1056/21
Провадження № 3/451/668/21
ПОСТАНОВА

іменем України

15 липня 2021 року місто Радехів

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Куцик-Трускавецька О.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1

за частиною 1 статті 173-2 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №101851 від 09.07.2021, ОСОБА_1 09.07.2021 близько 09:30 год перебував в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 в ході якого висловлювався нецензурними словами в її сторону, чим спричинив шкоду її психічному здоров`ю, у зв`язку з чим його дії кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ст.ст. 245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про скоєний на принципах забезпечення доведення вини за ст.129 Конституції України, і визнання провини згідно зі ст. 252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбаченіст.173-2 КУпАП розглядаються протягом доби. Відповідно до ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.173-2 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду не забезпечена.

Розгляд справи у відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, законом заборонений.

Правопорушник до суду органом, який склав матеріали про адміністративне правопорушення, не доставлений, на судовий виклик ОСОБА_1 тричі не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Постанова суду про привід ОСОБА_1 у судове засідання залишилась без виконання у зв`язку з відсутністю особи по місцю свого проживання (рапотр від 15.07.2021).

Розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 призведе до порушення його конституційного права на участь у судовому засіданні, його права на захист та порушить ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» - право на справедливий суд, коли кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Крім того, згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, частиною 1 ст.173-2 КУпАП визначена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, а саме, умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду, не містить обов`язкових відомостей, визначених диспозицією ст. 173-2 КУпАП.

Зокрема, у протоколі зазначено, що ОСОБА_3 в ході висловлювання нецензурними словами спричинив шкоду психічному здоров`ю потерпілої, однак з письмових пояснень потерпілої не вбачається завдання їй будь-якої шкоди і в чому саме вона проявилась.

Згідно з пунктом 14 частини 1 статті 1 Закону №2229, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Аналіз вищевказаної правової норми та її конструкції дає підстави для висновку, що завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілій особі є однією з, а не єдиною кваліфікуючою ознакою психологічного домашнього насильства.

Так, законодавець між словами нездатність захистити себе і завдали шкоду використав сполучник або, у зв`язку з чим виникнення у потерпілої особи побоювань за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинення емоційної невпевненості, нездатності захистити себе є (кожна окремо) окремими кваліфікуючими ознаками домашнього насильства, і їх наявність та доведення у встановленому законом порядку є підставою для висновку про наявність в діях особи ознак складу адміністративного правопорушення за статтею 173-2 КУАП.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, на переконання суду у справі відсутні об`єктивні і належні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.173-2 КУпАП.

Враховуючи те, що суд не наділений повноваженнями проводити оперативно-розшукові заходи і за даних фактичних обставин не має можливості розглянути адміністративні матеріали без участі особи, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 247, 283, 284 КУпАП, Радехівський районний суд Львівської області,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СуддяО. Б. Куцик-Трускавецька