Справа №577/2163/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Семенюк І. М.
Номер провадження 33/816/335/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Конотопського міськрайонного Сумської області, від 08 червня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого в Локомотивному депо ст. Конотоп, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Конотопського міськрайонного Сумської області, від 08 червня 2021 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, за те, що він 08 травня 2021 року о 00 год 20 хв в м. Конотоп Сумської області по вул. Успенська-Троїцька, керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , належним ОСОБА_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 у поданій апеляційній скарзі просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити.

Вказував ОСОБА_1 про те, що він не згодний з постановою судді у зв`язку із невідповідністю висновків судді обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Апелянт зазначав, що суд однобічно підійшов до дослідження фактичних обставин справи, оскільки встановивши факт вживання апелянтом алкогольних напоїв, не взяв до уваги порушення поліцейськими порядку огляду, на які посилався ОСОБА_1 в свої поясненнях, наданих суду першої інстанції.

Зазначав також, що в тексті описової та мотивувальної частини постанови судді не зазначено посилання на норми КУпАП та підзаконні нормативні акти.

Наголошував, що захисником в судовому засіданні було надано клопотання про визнання відеозаписів поліцейських неналежним доказом, проте суддею не було розглянуто вказане клопотання, викликані в судове засідання поліцейські надавали суперечливі покази щодо того, хто знімав вказане відео та не змогли пояснити годинну перерву у відеозаписі, що свідчить про порушення пункту 5 Наказу МВС від 18 грудня 2018 року № 1026, згідно якого відео зйомка ведеться безперервно.

Вказував апелянт і на порушення при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення зокрема: в графі «до протоколу додається» не зазначено наявність пояснень особи, яка вчинила адміністративне правопорушення; у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи» - неповністю зазначено ім`я та по-батькові посадової особи, що склала протокол, не зазначено місце проживання особи, що притягується до адміністративної відповідальності та не заповнена графа про тимчасово вилучені документи, що на думку апелянта свідчить про недопустимість та недостовірність протоколу як доказу та тягне за собою закриття провадження у справі.

Зазначав, що свідки, залучені поліцейськими не були присутніми під час пропонування ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану сп`яніння на місці події, оскільки свідки були залучені пізніше, вже у відділку поліції, так як залучити свідків на місці зупинки транспортного засобу виявилося за неможливе. При цьому, апелянт наголошував, що свідок ОСОБА_3 пояснював суду, що співробітники поліції вели себе зухвало та погрожували останньому.

Звертав увагу ОСОБА_1 , що судячи з часу складення протоколу 00.50 год. та часу залучення свідків 01.20 год., протокол було складено у відсутність свідків події.

Стверджував, що всупереч вимогам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння чи перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» поліцейські не забезпечили доставку ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я.

Вказував, що поліцейські підстав зупинки та причин доставки ОСОБА_1 до відділку поліції в судовому засіданні пояснити не змогли.

Також зазначав, що направлення водія на огляд до медичного закладу складалось без свідків, що слідує з часу його складання.

Зазначав, що під поясненнями ОСОБА_4 стоїть невідомий підпис, пояснення свідків викладені присутньою професійній поліцейським стилістиці, а на відео вбачається, що свідки лише підписують вказані документи.

Апелянт вказав також, що акт огляду йому не вручали, а також не відсторонили його від керування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що бажає, щоб розгляд справи здійснювався без його особистої участі.

Згідно трекінгу поштових відправлень за номером 757 захисник ОСОБА_5 13.07.2021 року отримав відправлення, будь-яких клопотань до суду апеляційної інстанції не надсилав, а тому з огляду на позицію ОСОБА_1 , та враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, відповідно до яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП не є обов`язковою, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у відсутність учасників справи, які є належним чином повідомленими про час і дату розгляду апеляційної скарги, що узгоджується з ч.6 ст.294 КУпАП.

А тому, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, згідно вимог ст. 245, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємоввічливими.

За правилами п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, і відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків, за обставин, встановлених судом є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, та підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 491619 (а.с. 1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що від огляду водій відмовився у присутності двох свідків (а.с. 2), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння чи перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 3), поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з яких вбачається, вони були присутніми під час оформлення адмінматеріалу відносно ОСОБА_1 , якому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на що останній відмовився. (а.с. 4-5), поясненнями ОСОБА_1 , в яких він пояснив, що вживав алкогольні напої, а потім сів за кермо.

Так, з дослідженого під час підготовки до апеляційного розгляду справи відеозапису, долученого до матеріалів справи вбачається, що при зупинці транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , він повідомив, що їде від гостей, випив 100 грамів коньяку приблизно о 23 годині, пропонував домовитися з працівниками поліції та вирішити дане питання без складання протоколу, після повідомлення його про кримінальну відповідальність ОСОБА_1 погодився на складання відносно нього протоколу про адміністративну відповідальність та склали протокол, у присутності двох свідків, повідомивши його про дату розгляду справи та його права. Об`єктивно водій мав ознаки алкогольного сп`яніння.

Крім того, як вбачається з постанови суду першої інстанції, в судовому засіданні були допитані поліцейські ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які пояснювали, що перебуваючи на службі та патрулюючи в м. Конотоп по дорозі побачили автомобіль, через незачинене вікно в салоні побачили у водія пляшку схожу на пиво, тому зупинили, щоб перевірити. Водій на вигляд виявляв ознаки алкогольного сп`яніння, тому йому запропонували пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або проїхати до медичного закладу, на що водій відмовився у присутності двох свідків.

З огляду на викладене та аналізуючи вказані докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є вірним та беззаперечним.

Так, апеляційний суд не може визнати процесуальним порушенням твердження апеляційної скарги про те, що в тексті описової та мотивувальної частини постанови судді не зазначено посилання на норми КУпАП та підзаконні нормативні акти, оскільки зі змісту оскаржуваної постанови суду вбачається, що суддя, надавши оцінку доказам у справі та належним чином з`ясувавши фактичні обставини справи зробив посилання на відповідні норми КУпАП, вказавши при цьому диспозицію статті ст. 130 КУпАП, вчинення якої інкримінувалось ОСОБА_1 .

Безпідставними, на переконання суду апеляційної інстанції є і доводи апелянта, що захисником в судовому засіданні було надано клопотання про визнання відеозаписів поліцейських неналежним доказом, оскільки вказані доводи не впливають на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення зокрема: в графі «до протоколу додається» не зазначено наявність пояснень особи, яка вчинила адміністративне правопорушення; у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи» - неповністю зазначено ім`я та по-батькові посадової особи, що склала протокол, не зазначено місце проживання особи, що притягується до адміністративної відповідальності та не заповнена графа про тимчасово вилучені документи, то апеляційний суд вважає їх недостатніми для визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом у справі.

Так, що стосується того, що в протоколі не зазначено адреси особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, то з пояснень особи, які є невід`ємною частиною протоколу вказано адресу проживання ОСОБА_1 , а в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, який долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення та про наявність якого зазначено у протоколі вказано ім`я та по-батькові посадової особи, що склала протокол. При цьому, безпідставними на думку апеляційного суду є і доводи щодо не зазначення у протоколі відомостей щодо тимчасово вилучених документів, оскільки з протоколу вбачається, що в даній графі наявні письмові пояснення ОСОБА_1 .

Щодо тверджень апеляційної скарги відносно того, що свідки, залучені поліцейськими не були присутніми під час пропонування ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану сп`яніння на місці події, оскільки були залучені пізніше, то такі доводи суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки підстав недовіряти поясненням даних свідків судом апеляційної інстанції не встановлено, так як з відеозапису обстановки та обставин події вбачається, що свідки були наявні під час пропонування ОСОБА_1 працівниками поліції пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння. Зазначеним свідкам були роз`яснені їх права та обов`язки, їх пояснення є логічними та такими, що доповнюють одні одного.

Вказаними доводами спростовуються і твердження апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно того, що направлення водія на огляд до медичного закладу складалось також без свідків.

Не можуть бути взяті до уваги і твердження апеляційної скарги щодо суперечностей у зазначенні часу оформлення протоколу та часу залучення свідків, оскільки з досліджених доказів з матеріалів справи вбачається, що протокол почали оформлювати на місці зупинки транспортного засобу, а в подальшому через неможливість залучення свідків приїхали до відділку поліції, де у присутності залучених свідків ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо тверджень відносно того, що поліцейські не забезпечили доставку ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я та не надали копію акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, оскілька ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу із застосування спеціальних технічних пристроїв, так і в найближчому медичному закладі охорони здоров`я.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо того, що його не відсторонили від керування, то вказані доводи спростовуються поясненнями працівника ВРПП Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Гребеник М.В., які він надавав у судовому засіданні суду першої інстанції, з яких слідує, що після складення протоколу приїхав тверезий водій, якого викликав ОСОБА_1 і водій повіз його додому.

З огляду на те, що апеляційним переглядом справи щодо ОСОБА_1 не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, а висновки судді місцевого суду відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних та допустимих доказах постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 червня 2021 року, слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову, без задоволення.

Керуючись ст. ст. 285; 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Конотопського міськрайонного Сумської області від 08 червня 2021 року про застосування адміністративного стягнення ч. 1 ст. 130 КУпАП України, відносно ОСОБА_1 , у виді штрафу на суму 17000 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову - без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.