Справа № 134/1210/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 липня 2021 року смт. Крижопіль

Суддя Крижопільського районного суду Вінницької області Кантониста О.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, непрацюючу, має на утримання двох неповнолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 442011, ОСОБА_1 07 червня 2021 року о 13 год. 30 хв. в АДРЕСА_2 вчинила домашнє насильство відносно свекра ОСОБА_2 , а саме фінансового характеру, виганяла з будинку, вчиняла сварку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнала та вказала, що ОСОБА_2 з будинку не виганяла, не вчиняла відносно нього жодного насильства, він сам їй дав картку, на яку отримує пенсію, щоб вона купляла йому продукти харчування, його паспорта в неї немає. В свою чергу ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями та створює нестерпні умови для проживання. Деякий час він проживав у своїх знайомих, а потім попросив забрати його. Вона з чоловіком та дітьми проживає у своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1 . Нещодавно вони купили будинок по АДРЕСА_2 та роблять там ремонт, тому дозволили проживати ОСОБА_2 в літній кухні. На даний час ОСОБА_2 проживає у своєї знайомої.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_1 аналогічні тим поясненням, які вона дала в судовому засіданні.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , які додані до матеріалів справи, останній вказує, що ОСОБА_1 вигнала його з будинку, який придбав його син ОСОБА_3 , тому зараз він проживає у своєї знайомої. Коли він проживав разом із сином та невісткою ОСОБА_1 , остання постійно вчиняла з ним сварки, не готувала йому їжу, відмовлялася його доглядати, прати його одяг. На даний час відмовляється повернути йому паспорт та банківську картку, на яку він отримує пенсію, не дає йому грошей.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 , які додані до матеріалів справи, останній вказує, що він та його дружина ОСОБА_1 доглядали його батька ОСОБА_2 , привозили йому продукти харчування, прали його одяг та постільну білизну. З будинку його ніхто не виганяв, просто між ними виникали непорозуміння та суперечки через зловживання батьком алкогольними напоями.

Суд вважає, що ОСОБА_1 не було вчинено умисних дій фізичного, психологічного, економічного спрямування, які б порушували конституційні права і свободи ОСОБА_2 як людини та громадянина.

Відповідно до диспозиції ст. 173-2 КУпАП, суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і передбачає наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Крім того, диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено настання суспільно шкідливих наслідків, які полягають у можливості завдання чи завданні шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого.

Оскільки ОСОБА_1 настання суспільно шкідливих наслідків - завдання шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого не інкриміновані, суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Зважаючи на встановлені судом обставини, які були перевірені зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку, що провадження у справі стосовно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 283, 284 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Крижопільський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя