Київський апеляційний суд
Провадження № 33/824/4164/2021 Головуючий в суді першої інстанції: Ясельський А.М.
Категорія: ч. 1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Авдєєва Б.М., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу адвоката Авдєєва Б.М. на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 29 липня 2021 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 29 липня 2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 04 червня 2021 року приблизно о 21 годин 15 хвилин по вулиці Тулузи, 3, в місті Києві керував автомобілем «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат якого 1,81‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник Авдєєв Б.М., з посиланням на положення Кодексу адміністративного судочинства України, в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 29 липня 2021 року та закрити провадження у справі.

Так, апелянт вважає недопустимим доказом у провадженні письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , який безпосередньо не був опитаний в суді першої інстанції, а в його поясненнях не зазначений час, дата фіксації правопорушення, відсутні дані працівника поліції, який відбирав ці пояснення, як і відсутній підпис свідка. Крім того, як зазначає захисник, відеозапис, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, не містить цифровий підпис особи, уповноваженої на виготовлення його копії, а тому його слід визнати недопустимим доказом у справі.

Стороною захисту також заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з огляду на те, що вперше апеляційна скарга подана в межах строку, визначеного ст. 294 КУпАП, разом з тим постановою судді Київського апеляційного суду від 29 липня 2021 апеляційна скарга була повернута апелянту. Усунувши недоліки, зазначені в судовому рішення, захисник повторно подав апеляційну скаргу, порушуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Авдєєва Б.М. на підтримання доводів апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 29 липня 2021 року, дослідивши матеріали справи та відеозаписи, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання, слід дійти до наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушенняможе бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником і в окремихвипадках прокурором, протягом десяти днів з дня її винесення.

Як вбачається з матерілів справи, постанова Святошинського районного суду м. Києва від 29 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 в строк, передбачений ст. 294 КУпАП, була оскаржена його захисником Авдєєвим Б.М. до суду апеляційної інстанції. Оскільки апелянтом не було додано витягу з договору, постановою судді Київського апеляційного суду від 17 серпня 2022 року апеляційна скарга була повернута адвокату Авдєєву Б.М.

Усунувши недоліки, зазначені в постанові суду апеляційної інстанції, адвокат Авдєєв Б.М. вдруге подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке, з урахуванням вищевикладених обставин, підлягає до задоволення.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Висновки судді місцевого суду в постанові про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху є обґрунтованими та підтверджуються даними, які містяться вматеріалах справи.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 118809 від 04 червня 2021 року, в означений день, о 21 годин 15 хвилин в місті Києві по вулиці Тулузи, 3, ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксаваген», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат якого 1,81‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1) .

ОСОБА_1 були роз`яснені положення ст. 63 Конституції України та права, що передбачені ст. 268 КУпАП, розуміння яких він засвідчив власноручним підписом в протоколі про адміністративне правопорушення.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються роздруківкою результату даного тесту, відповідно до якого вміст алкоголю в повітрі, яке видихнув ОСОБА_1 , при допустимій нормі 0,2 проміле, - 1,81 %, що посвідчено особистими підписами патрульного поліцейського та ОСОБА_1 (а.с. 2).

З відеозапису з нагрудної камери працівника поліції слідує, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», на що останній погодився та жодних зауважень, які б могли поставити під сумнів законність вимог поліцейських, він не зробив, хоча не був позбавлений такої можливості (а.с. 4).

Указані докази, які суддя місцевого суду поклав в основу своїх висновків, є належними, допустимими та достовірними, отримані вони з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи, об`єктивно узгоджуються між собою та переконливо доводять вчиненняОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності на відеозапису досліджуваних подій факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом - на увагу не заслуговують та спростовуються письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 .

За поясненнями цього свідка слідує, що 04 червня 2021 року він рухався по окружній дорозі в напрямку вулиці Тулузи в місті Києві. Водій автомобіля «Фольксаваген», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався лівіше, почав «підрізати», подавати звукові сигнали та у відчинене скло лаятись нецензурною лайкою, погрожувати. Свідок, фільмуючи ці події, поїхав за автомобілем «Фольксваген». На місці зупинки водій транспортного засобу «Фольксаваген», яким в подальшому виявився ОСОБА_1 , настільки знаходився в нетверезому стані, що спочатку не міг вийти з автомобіля. На місце був викликаний наряд поліції (а.с. 3).

На підтвердження своїх власноручно викладених письмових пояснень свідок ОСОБА_2 , який за сімейними обставиними не зміг безпосередньо з`явитися в суд апеляційної інстанції, надав відеозапис досліджуваних подій, яким підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом до повної його зупинки по вулиці Тулузи, 3, в місті Києві.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис з нагрудної камери працівника не підписаний цифровим підписом уповноваженої на те особи, а тому його слід визнати недопустими доказом - на увагу не заслуговують, оскільки така дія не передбачена будь-якими відповідними нормативними актами, а посилання апелянта на певні статті Кодексу адміністративного судочинства України в даному випадку є недоречними, з огляду на те, що дане провадження здійснюється відповідно до вимог і положень Кодексу України про адміністративне правопорушення, які не є тотожними.

Отже, за наведеним, в сукупності, суд першої інстанції прийшов до ґрунтовного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

За наведеним, апеляційна скарга захисника Авдєєва Б.М. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника Авдєєва Бориса Миколайовича задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 29 липня 2021 року.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 29 липня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Авдєєва Б.М. - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В.Гладій