Дата документу Справа № 336/156/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/156/21 Головуючий в 1-й інстанції - Боєв Є.С.
Справа № 33/807/149/21 Доповідач в 2-й інстанції - Тютюник М.С.
Категорія - ст.44-3 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , адвоката Ткаченко О.С., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Богославського В.А. на постановуШевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2021 року якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн., стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 8 січня 2021 року о 12 годині 40 хвилин ОСОБА_1 , будучи власником магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , не вжила заходів щодо нанесення маркування для перебування відвідувачів в черзі з дотриманням дистанції, не менше як 1,5 метри, чим порушила вимоги п.п. (14) п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Богославський В.А. вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Якщо порушення допущене фізичною особою, то протокол складається на таку фізичну особу, а якщо під час здійснення господарської діяльності, то і протокол повинен складатись на ФОП, який веде таку діяльність, або на посадову особу підприємства. В даному випадку протокол складено на фізичну особу, а не на ФОП, оскільки інкриміноване адміністративне правопорушення вчинено саме в процесі господарської діяльності, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП. У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушено п.п.1 п.14 Постанови Кабінету Міністрів № 1236 від 09.12.2020 року, на що суд також звернув увагу, проте судом самостійно було здійснено виправлення зазначення іншої норми нормативного акту. Однак суд першої інстанції не наділений такими повноваженнями самостійно здійснювати виправлення у протоколі, оскільки протокол про адміністративне правопорушення за ст.44-3 КУпАП складається особами визначеними ст.255 КУпАП, а суд лише перед розглядом справи про адміністративне правопорушення перевіряє відповідність протоколу вимогам, встановленим у ст.256 КУпАП та у разі встановлення таких невідповідностей повинен повернути протокол для належного оформлення. Також протокол про адміністративне правопорушення не містить посилання на нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. За відсутності посилання в протоколі на частину та номер статті КУпАП, яка відповідно передбачає відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, незрозуміло з яких взагалі підстав суд першої інстанції прийшов до висновку щодо кваліфікації вчиненого адміністративного правопорушення за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Крім того, дії ОСОБА_1 не призвели до наслання негативних наслідків та не становили загрози їх настання. Враховуючи характер вчиненого правопорушення, визнання вини, особу правопорушника, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності та те, що встановлення карантину та карантинних обмежень і так відобразилось на господарській діяльності ФОП, то накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень ще більш погіршить становище суб`єкта господарювання. А тому є всі підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення.

На підставі викладеного, просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Ткаченко О.С., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність громадян та посадових осіб за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 024357 від 08.01.2021 року (а.с. 2) та визнаних судом доведеними, підтверджується:

поясненнями свідка ОСОБА_3 від 08.01.2021 р. (а.с. 7), фототаблицями (а.с. 8-9), доповідною запискою ДОП сектору превенції Шевченківського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області А. Омельченко щодо (а.с. 14).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги щодо порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а саме відсутність посилань на частину та номер статті КУпАП є безпідставними, оскільки зміст протоколу відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, складений згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.255 КУпАП уповноваженою на те посадовою особою.

Доводи про те, що суд самостійно вніс виправлення щодо іншого пункту нормативного акту не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, суд виносить у справі постанову, яка, серед іншого, повинна містити зазначення нормативного акта.

При цьому, ОСОБА_1 було роз`яснено суть адміністративного правопорушення, вона була ознайомлена з протоколом, про що свідчить її підпис (а.с. 2).

Крім того, ОСОБА_1 як під час складання відносно неї протоколу так і під час розгляду справи в суді не заперечувала обставини вчиненого правопорушення і провину визнавала повністю.

Посилання сторони захисту, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки протокол складено на фізичну особу ОСОБА_1 , а не на ФОП « ОСОБА_1 » слід визнати неспроможними у зв`язку з наступним.

Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 024357 від 8 січня 2021 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, працівниками поліції зазначено - ОСОБА_1 , місце роботи зазначено ФОП « ОСОБА_1 ».

Як слідує із долученої до справи копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 є фізична особа-підприємець,

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , остання є приватним підприємцем та у її власності знаходиться магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою АДРЕСА_2 , у якому відсутнє маркування для перебування відвідувачів у черзі (а.с.3). Вказані пояснення були безпосередньо підписані ОСОБА_1 , без будь-яких зауважень.

Отже, доводи про відсутність складу адміністративного правопорушення, повністю спростовуються матеріалами справи, при цьому містять відомості від самої ОСОБА_1 про те, що вона ФОП, є власником магазину, у якому відсутнє маркування для відвідувачів, що є порушенням вимог Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р.

Апеляційний суд не вважає доводи сторони захисту щодо малозначності вчиненого адміністративного правопорушення обґрунтованими з огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, що це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкоди та не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам чи безпосередньо громадянина.

Крім того, звільнення від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП є правом, а не обов`язком суду і застосовується лише в сукупності усіх з`ясованих фактів, що дозволяють вирішити питання про доцільність звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Положеннями ст. 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, установлено з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого попередніми постановами КМУ.

Відповідно до п.п. (14) п. 2 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, зокрема забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менш як 1,5 метра.

Отже, враховуючи характер вчиненого правопорушення в умовах гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, зокрема те, що ОСОБА_1 піддала ризику зараження відвідувачів магазину цією хворобою, її відношення до вчиненого, а саме зміна позиції та вимога про застосування положень ст. 22 КУпАП, що мало місце лише під час апеляційного розгляду, не переконує апеляційний суд про можливість застосування відносно ОСОБА_1 положень ст. 22 КУпАП.

При розгляді справи місцевий суд правильно встановив фактичні обставини справи, надав правову оцінку наявним в матеріалах справи і дослідженим у судовому засіданні доказам у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП та дійшов обґрунтованого висновку про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у мінімальному розмірі визначеному санкцією статті.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки ці висновки ґрунтуються на вимогах закону, а підстави для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі, відсутні.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, не спростовують висновків суду та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм КУпАП, які б призвели або могли призвестидо неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу адвоката Богославського В.А. залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник