Справа № 266/2656/21
Провадженя№ 3/266/948/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Шишилін О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130, 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу ДПР18 №030255, 21 квітня 2021 року, о 20 годині 00 хвилин, Донецька область, м. Маріуполь, Приморський район, вул.. Котовського, б. 28 водій ОСОБА_1 керував ТЗ Ford Escort, з н.з. НОМЕР_1 не обрав безпечної швидкості руху в наслідок чого допустив виїзд за межі проїзної частини та наїзд на бордюр ний камінь. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР України.

Згідно протоколу ДПР18 №030459, 21 квітня 2021 року, о 20 годині 00 хвилин, Донецька область, м. Маріуполь, Приморський район, вул.. Котовського, б. 28 водій ОСОБА_1 керував ТЗ Ford Escort, з н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічного засобу Drager Alkotest та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків в установленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Матеріали за вказаними протоколами надійшли до Приморського районного суду м. Маріуполя та були постановою суду від 07.05.2021 р. об`єднані в одне провадження на підставі ст. 36 КУпАП.

ОСОБА_1 повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи в черговий раз до суду не з`явився, будь-яких заяв не надав, причин своєї неявки суду не повідомив.

За загальними вимогами ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ст.268 КУпАП у даній категорії справ не передбачає обов`язкової присутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності коли вона сповіщена про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Разом із тим, рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи призначався неодноразово, а ОСОБА_1 сповіщений про місце і час розгляду справи належним чином не з`явився на розгляд справи.

Так при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд справи відбудеться в суді 05.05.2021р. та 06.05.2021 р., в призначені дати ОСОБА_1 повідомлений належним чином в судове засідання не з`явився у зв`язку із чим розгляд справи було призначено на 21.05.2021 р., однак ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але надав клопотання про перенесення судового засідання оскільки потребує правої допомоги, у зв`язку із чим розгляд справи було відкладено. Також розгляд справи не відбувся і 09.06.2021р. з причин неявки ОСОБА_1 який заявою повідомив, що його захисник перебуває на лікуванні у зв`язку із травмою. Враховуючи, заяву ОСОБА_1 суд призначив розгляд справи на 22.06.2021р. В призначену дату ОСОБА_1 сповіщений про місце і час розгляду справи належним чином про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення до суду не з`явився, надавши заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням на лікуванні, про що надав виписку з медичної карти, у зв`язку із чим розгляд справи було відкладено до 08.07.2021року. В призначену дату ОСОБА_1 сповіщений про місце і час розгляду справи належним чином не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, доказів на поважність причин неявки не надав, клопотань про відкладення розгляду справи не подав.

Таким чином враховуючи, що ОСОБА_1 повідомлений про дату, час та місце розгляду справи не з`явився у судове засідання, доказів на поважність причин неявки не надав та не подав заяву про відкладення, обізнаний про наявність відносно нього матеріалу про адміністративне правопорушення, не цікавиться його станом, що дає суду підстави вважати, що ОСОБА_1 зловживає своїми правами, розраховуючи на настання наслідків передбачених п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, суд приходе до висновку про можливість розгляду справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, відеозапис, суд дійшов висновку про таке.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками…, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Порядок дослідження і закріплення доказів у справах про адміністративне правопорушення регламентується наступними нормами КУпАП.

Ст.252 КУпАП - посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приписи ст.7 ч.1-3 КУпАП визначають, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення. Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

З диспозиції ст.. 124 КУпАП вбачається, що адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Як вбачається з протоколу ДПР19 №030255 в провину ОСОБА_1 ставиться порушення п. 12.1 ПДР, яке полягає у тому, що він 21.04.2021 р. о 20 год. 00 керуючи автомобілем Ford Escort, з н.з. НОМЕР_1 не обрав безпечної швидкості та скоїв наїзд на бордюрний камінь. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, схему ДТП, для встановлення, які дії ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 12.1. Правил дорожнього руху України та чи призвели вони до небезпечної дорожньої обстановки (аварійної ситуації) чи знаходились вони у причинному зв`язку з настанням цієї ДТП, приходить до висновку про таке.

Так з рапорту поліцейського зокрема вбачається, що співробітники поліції у складі екіпажу Чайка 104 прибули за викликом «дтп без травмованих» 21.04.2021 р. приблизно о 20 год. 30 хв. за адресою: м. Маріуполь, вул.. Котовського, 28. При перевірки з`ясували особу ОСОБА_1 , після чого під час спілкування у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку із чим йому було запропоновано пройти огляд для визначення стану сп`яніння, від якого він відмовився.

При цьому до протоколу ДПР18 №030255 жодного доказу на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 у вказаний у протоколі час керував ТЗ, посадовою особою не надано. В протоколі зафіксована відмова ОСОБА_1 від письмових пояснень, свідки ДТП не встановлені. Схема ДТП ОСОБА_1 не підписана. Як вказано в протоколі автомобіль Ford Escort, з н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 . Крім того з долученого відео до протоколу ДПР18 №030459 від 21.04.2021 р. вбачається, що ОСОБА_1 вказував працівникам поліції, що автомобіль йому не належить і він не керував ним.

Таким чином, за відсутності доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, суд дійшов висновку, що його вина у скоєнні ДТП не доведена.

З диспозиції ст. 130 ч.1 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до роз`яснень викладених у п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» за №14 від 23.12.2005 року, роз`яснено судам, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності заст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Так у протоколі ДПР18 №030459 від 21.04.2021 року вказано, що ОСОБА_1 від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічного засобу Drager Alkotest та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, що є порушення п. 2.5 ПДР України.

З досліджених матеріалів доданих до протоколу вбачається, що підставою для перевірки на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , стала вищезазначена подія ДТП. Інших підстав для перевірки ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не встановлено.

Так з відеозапису нагрудного відеореєстратора поліцейського (файл 5349ХЗАН018_АН1018, 0353АН018_АН1018) вбачається, що 21.04.2021 р. ОСОБА_1 перебуваючи поруч з автомобілем Ford Escort, з н.з. НОМЕР_1 , який згідно протоколу належить іншій особі ОСОБА_2 заперечував, що є водієм цього ТЗ. Саме про це він неодноразово вказував працівникам поліції. Натомість працівником поліції було запропоновано йому пройти огляд на місці для визначення стану сп`яніння, з використанням спеціального технічних засобу Drager Alcotest. ОСОБА_1 вважаючи ці вимоги безпідставними оскільки він не є водієм вказав, що відмовляється від продуття Dragerа. Незважаючи на це, поліцейський наполягав на проходженні огляду саме за допомогою технічних засобу Drager Alcotest, та роз`яснив ОСОБА_1 , що своєю відмовою він порушує п. 2.5 ПДР України, і що його відмова зафіксована в присутності двох свідків, а отже відносно нього буде складено протокол. Після чого ОСОБА_1 вказав, що погоджується пройти медичний огляд у медичному закладі, при цьому неодноразово повторював поліцейському «поїхали». Незважаючи на згоду ОСОБА_1 пройти медичне освідування поліцейський не забезпечив таку можливість, мотивуючи це тим, що останній вже відмовився пройти огляд на стан сп`яніння на місці в присутності двох свідків і ця відмова зафіксовано. Після чого було складено відповідний протокол в якому також зафіксована відмова від письмових пояснень.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, зокрема у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже судом встановлено, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, який в порушення вимог визначених ст. 266 КУпАП та Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 не було забезпечено.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що огляд ОСОБА_1 був проведений в порушення вимог визначених ст. 266 КУпАП, а отже вважається недійсним.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд оцінивши всі докази в їх сукупності, приходе до висновку, що по справі відсутні докази, що ОСОБА_1 у вказану в протоколах дату та час керував транспортним засобом, порушив п.12.1, п. 2.5 ПДР України.

За таких підстав, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 36, 221, 247, 280, 283, 284,124, 130 ч. 1 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Суддя: Шишилін О. Г.