Справа №461/3452/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року суддя Галицького районного суду м. Львова Волоско І.Р,, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, солдата, старшого стрільця 5 групи охорони та патрульно постової служби 1 взводу О та ППС 3 роти ВСП військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2

за ч.4 ст. 172-11 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:
14.04.2021 року об 11.00 год., під час перевірки наявності особистого складу 3 роти ВСП військової частини НОМЕР_3 , що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено відсутність старшого солдата ОСОБА_1 . Протягом робочого дня на телефонні дзвінки не відповідав, місце перебування останнього було невідоме, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-11 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину та факт адміністративного правопорушення визнав, просив не застосовувати суворого стягнення.
Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.172-11 КУпАП.

Частиною 4 ст. 172-11 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу, вчинені в умовах особливого періоду.

Факт вчинення адміністративного правопорушення стверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення ЛВ №5 від 05.04.2021 року;

- службовою характеристикою на ОСОБА_1 ;

- письмовими поясненнями санітарного інструктора 3 роти Військової служби правопорядку ОСОБА_2 від 14.04.2021 року;

- письмовими поясненнями старшого сержанта ОСОБА_3 від 14.04.2021 року, та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Відповідно до преамбули Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24.03.1999 № 551 Статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг. Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту. Стаття 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачає, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Стаття 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлює, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, з урахуванням характеру вчиненого порушення, особи правопорушника, ступеня його вини, майнового стану, обставини, що пом`якшують відповідальність, якою є визнання ОСОБА_1 вини, обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, які в процесі розгляду справи судом не встановлені, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ч.4 ст. 172-11 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції інкримінованої статті.

На підставі п.5 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_1 також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року, що складає 454 грн. 00 коп.

Керуючись ч.4 ст. 172-11, ст.ст. 221, 280, 283-285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП та накласти стягнення 145 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 2 465,00 грн штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ДСА України 454 грн судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти діб з дня винесення постанови через Галицький районний суд м. Львова.

Суддя Волоско І.Р.