ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2021 Справа №607/9998/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дуда О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, директора ТОВ "Дністер-Плюс", проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Управлінням держпраці у Тернопільській області направлено в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення №022 від 31.05.2021р. зазначено, що ОСОБА_1 перебуваючи на посаді директора ТОВ "Дністер-Плюс", за місцем здійснення діяльності, в період з травня 2020 по травень 2021 року, вчинив адміністративне правопорушення за ознаками частини 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: 1. Частиною першою статті 116 Кодексу законів про працю України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. При звільненні з роботи оператора миючого комплексу ОСОБА_2 29.01.2021 (наказ від 25.01.2021 № 48) належні йому при звільненні суми, виплачено не в повному обсязі, оскільки до розрахунку кількості днів невикористаної відпустки, що підлягали компенсації, не було враховано 10 календарних днів за період роботи з 03.09.2020 по 29.01.2021. Аналогічне порушення допущено при звільненні з роботи головного бухгалтера ОСОБА_3 3. 29.01.2021 (наказ від 11.01.2021 № 47). Належні їй при звільненні суми, виплачено не в повному обсязі, оскільки до розрахунку кількості днів невикористаної відпустки, що підлягали компенсації, не було враховано 120 календарних днів за період роботи з 15.02.2013 по 14.02.2018 та 23 календарних дні за період роботи з 15.02.2020 по 29.01.2021. При звільненні з роботи оператора миючого комплексу ОСОБА_4 22.01.2021 (наказ від 20.01.2021 № 46) належні йому при звільненні суми, виплачено не в повному обсязі, оскільки до розрахунку кількості днів невикористаної відпустки, що підлягали компенсації, не було враховано 2 календарних дні. При звільненні з роботи оператора миючого комплексу ОСОБА_5 20.10.2020 (наказ від 16.10.2020 № 45) належні йому при звільненні суми, виплачено не в повному обсязі, оскільки до розрахунку кількості днів невикористаної відпустки, що підлягали компенсації, не було враховано 3 календарних дні. При звільненні з роботи оператора миючого комплексу ОСОБА_6 22.05.2020 (наказ від 21.05.2020 № 40) належні йому при звільненні суми, виплачено не в повному обсязі, оскільки до розрахунку кількості днів невикористаної відпустки, що підлягали компенсації, не було враховано 2 календарних дні. В порушення вимог частини першої статті 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівникам не виплачено всіх сум, що належали їм від підприємства. 2. Частиною першою статті 83 Кодексу законів про працю України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. В порушення частини першої статті 83 Кодексу законів про працю України при звільненні з роботи оператора миючого комплексу ОСОБА_2 29.01.2021 (наказ від 25.01.2021 № 48) до розрахунку кількості днів невикористаної відпустки, що підлягали компенсації, не було враховано 10 календарних днів за період роботи з 03.09.2020 по 29.01.2021 йому нараховано та виплачено компенсацію лише за 24 календарних дні. Аналогічне порушення допущено при звільненні з роботи головного бухгалтера ОСОБА_3 3. 29.01.2021 (наказ від 11.01.2021 № 47). До розрахунку кількості днів невикористаної відпустки, що підлягали компенсації, не було враховано 120 календарних днів за період роботи з 15.02.2013 по 14.02.2018 та 23 календарних дні за період роботи з 15.02.2020 по 29.01.2021. їй нараховано та виплачено компенсацію лише за 18 календарних днів. При звільненні з роботи оператора миючого комплексу ОСОБА_4 22.01.2021 (наказ від 20.01.2021 № 46) до розрахунку кількості днів невикористаної відпустки, що підлягали компенсації, не було враховано 2 календарних дні. Йому нараховано та виплачено компенсацію лише за 10 календарних днів. При звільненні з роботи оператора миючого комплексу ОСОБА_5 20.10.2020 (наказ від 16.10.2020 № 45) до розрахунку кількості днів невикористаної відпустки, що підлягали компенсації, не було враховано 3 календарних дні. Працівнику нараховано та виплачено компенсацію лише за 18 календарних днів. При звільненні з роботи оператора миючого комплексу ОСОБА_6 22.05.2020 (наказ від 21.05.2020 № 40) до розрахунку кількості днів невикористаної відпустки, що підлягали компенсації, не було враховано 2 календарних дні. Йому нараховано та виплачено компенсацію лише за 28 календарних днів.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснивши, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, винним себе у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав повністю.

Згідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до ч.1 ст.41 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх повній сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №022 від 31.05.2021 року; актом №34/197/19/21 від 31.05.2021 року; наказом №48 (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) від 29.01.2021 року; особовою карткою ОСОБА_2 ; наказом №47 (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) від 29.01.2021 року; особовою карткою ОСОБА_3 ; наказом №46 (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) від 29.01.2021 року; особовою карткою ОСОБА_4 ; наказом №45 (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) від 20.10.2020 року; особовою карткою ОСОБА_5 ; наказом №40 (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) від 21.05.2021 року; особовою карткою ОСОБА_6 ; розрахунково-платіжною відомістю №НЗП-000005 за травень 2020 р.; розрахунково-платіжною відомістю №НЗП-000010 за жовтень 2020 р.; розрахунково-платіжною відомістю №НЗП-000002 за січень 2021 р.; відомістю на виплату готівки №ВЗП-000004 за січень 2021 року; відомістю на виплату готівки №ВЗП-000007 за травень 2020 року.

За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

При накладенні адміністративного стягнення, суд, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 9, 40-1, 41, 283, 284, 285 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі (30) тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 грн. в дохід держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Дуда О.О.