КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/1069/2021
Категорія: ч. 1 ст. 483 МК України
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю ОСОБА_1 , захисника Павлюка Ю.В. та представника Київської митниці Держмитслужби Паньківа Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про порушення митних правил стосовно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Рівне, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за апеляційною скаргою представника Київської митниці Держмитслужби Келеберденко Валерія Віталійовича на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 грудня 2020 року,

П О С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, звільнено його від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України на підставі ст. 22 КУпАП з оголошенням усного зауваження та повернуто ОСОБА_1 предмети порушення митних правил згідно опису предметів до протоколу про порушення митних правил № 1810/10000/20 від 24 листопада 2020 року.

Як встановив суддя місцевого суду, на митну територію України з Російської Федерації 19 листопада 2020 року автомобілем державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 через пункт пропуску «Бачівськ-Троєборне» митного поста «Бачівськ» Північної митниці Держмитслужби на адресу ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) ввезено товари «косметичні засоби догляду за шкірою, засоби для догляду за волоссям» загальною вагою брутто - 262,3 кг, вагою нетто 254,43 кг, кількість місць - 654.

Підставою для переміщення вказаних товарів через митний кордон України були: попередня митна декларація від 18 листопада 2020 року №UA100080/2020/548023 та товаросупровідні документи:

1) інвойс від 17.11.2020 №1 виставлений ТОВ «Внешторгбизнес» (Російська Федерація, 109144, м. Москва, вул. Маршала Голованова, буд.19, кв.11) на загальну суму 267728,08 руб.;

2) міжнародна товарно-транспортна накладна від 17.11.2020 №1711/1, в якій вказано: 654 місця (картонні коробки), вага брутто 262,3 кг.

Після прибуття у зону діяльності Київської митниці Держмитслужби зазначені товари для вільного обігу на митній території України були заявлені за МД від 20.11.2020 №UA100080/2020/528681 з задекларованою фактурною вартістю 267728,08 російських рублів. У вказаній декларації зазначено: графа 6 (Всього місць) - 283 місця; графа 35 (Вага брутто (кг)) - 262,3; графа 36 (Вага нетто (кг)) - 254,43.

23.11.2020 в зоні митного контролю ВМО №1 митного поста "Ліски" Київської митниці Держмитслужби за адресою: м. Київ, вул. О.Довбуша, 22 було проведено митний огляд вищевказаного вантажу, під час якого встановлено відповідність кількості і найменуванню товарів документам, що були подані як підстава для переміщення через митний кордон України та при оформленні у вільний обіг. Однак, виявлено, що загальна кількість місць становить 74 коробки, загальна вага брутто - 299,5 кг, загальна вага нетто - 288,27 кг.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 191 МК України перевізник зобов`язаний під час прийняття товарів до перевезення перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування. У разі неможливості такої перевірки вносити відповідний запис до міжнародної автомобільної накладної.

ОСОБА_1 свої зобов`язання під час прийняття товарів по перевірці точності відомостей щодо кількості вантажних місць не виконав, відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної від 17.11.2020 № 1711/1 не вніс.

Отже в діях ОСОБА_1 щодо зазначення неправильної кількості вантажних місць наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 МК України.

В апеляційній скарзі представник Київської митниці Держмитслужби Келеберденко В.В. просить скасувати постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 грудня 2020 року та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100% вартості товарів - безпосередніх предметів правопорушення, що становить 99 048,68 грн, з конфіскацією товарів.

За доводами апелянта, поняття малозначності в МК України не визначено, тому суддя місцевого суду безпідставно застосував положення ст. 22 КУпАП та закрив провадження в справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 , дії якого призвели до переміщення товарів загальною вартістю 267 728,08 російський рублів (що згідно офіційного курсу НБУ станом на день переміщення 19.11.2020 складає 99048,68 грн.), через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості щодо ваги товарів та кількості вантажних місць.

В запереченні на апеляційну скаргу захисник Павлюк Ю.В. просить залишити її без задоволення, а судове рішення - без змін.

Заслухавши пояснення представника Київської митниці Держмитслужби, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, заперечення ОСОБА_1 та захисника щодо апеляційного прохання, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга представника Київської митниці Держмитслужби Келеберденко В.В. не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 529 МК України, порядок оскарження постанови суду (судді) у справах про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення. Зокрема цей порядок визначений ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

З огляду на доводи апеляційної скарги представником митного органу не оспорюються фактичні обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, встановлені судом та викладені у постанові, тому з урахуванням положень ст. 294 КУпАП вони не підлягають апеляційній перевірці.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з постановою суду лише в частині застосування положень ст. 22 КУпАП, які за твердженням апелянта, не підлягали застосуванню, оскільки МК України не визначено поняття малозначності діяння.

Але така позиція представника митниці є помилковою з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

За змістом ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Крім того, згідно з п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 № 8 зі змінами, суддя вправі в справах про порушення митних правил вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

Відповідно до положень ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Застосовуючи норми ст. 22 КУпАП в справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 , суддя місцевого суду вірно врахував обставини та характер вчиненого ним правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 як перевізник в силу ч. 2 ст. 460 МК України відповідальність за неточну вагу переміщених товарів не несе, а що стосується зазначення неправильної кількості вантажних місць, то за матеріалами справи безпосередньо кількість товару (поштучно), яка була заявлена, відповідала тій кількості, яка переміщувалась через митний кордон, тобто від вчиненого ОСОБА_1 правопорушення будь-яких шкідливих наслідків не настало. Взяв до уваги суд і всі дані про особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, його майновий стан.

З огляду на наведені обставини, які не оспорюються в апеляційній скарзі, а також зважаючи на вид і розмір передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України стягнення та вимоги законодавства в частині співмірності можливого стягнення вчиненому правопорушенню, враховуючи, що дії ОСОБА_1 , пов`язані з порушенням митних правил, в даному випадку не завдали значної шкоди державним чи суспільним інтересам, доходжу висновку, що суддя місцевого суду обґрунтовано звільнив ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого ним правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Таким чином, апеляційна скарга представника Київської митниці Держмитслужби задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 529 МК України, ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби Келеберденко Валерія Віталійовича залишити без задоволення, а постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, звільнено його від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України на підставі ст. 22 КУпАП з оголошенням усного зауваження та повернуто ОСОБА_1 предмети порушення митних правил згідно опису предметів до протоколу про порушення митних правил № 1810/10000/20 від 24 листопада 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко