Справа № 136/699/21
провадження №3/136/299/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягуваної до адміністративної відповідальності,

ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ №564442 слідує, гр. ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя для своїх неповнолітніх дітей.

Такі дії ОСОБА_1 особою, яка склала протокол кваліфіковано за ч. 1 ст.184 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, будучи повідомленою про день та час розгляду справи в установленому порядку, шляхом зазначення дати судового засідання у протоколі, про що наявний підпис, отож відповідно до вимог ст.268 КУпАП, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення дійшов висновку про таке.

Статтею 278 КУпАП, визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушеннявирішує питання чи правильно складено протоколта інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Вимоги щодо змісту протоколу передбачено с т.256 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП є батьки неповнолітнього або особи, що їх замінюють.

При цьому, до матеріалів справи не додано належних та допустимих доказів, які свідчили про те, що ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітніх дітей, зокрема їх прізвища ім`я та по батькові з підтвердженням свідоцтв про народження.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП об`єктивна сторона не викладена, не зазначено суть адміністративного правопорушення, не вказано від яких саме передбачених законодавством обов`язків по вихованню дітей та яких дітей, з посиланням на норму закону, умисно ухиляється ОСОБА_1 .

Суд зважає, що викладена суть обвинувачення по своїй природі є висунутим особі обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення від якого особа має здійснювати захист.

Наведене свідчить, що уповноваженою особою на складання протоколу в порушення вимог ст.256 КУпАП суть адміністративного правопорушення викладено таким чином, що позбавляє можливості суд встановити наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до загальних положень КУпАП, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади їх посадові особи повинні діяти у точній відповідності із законом.

Відповідно до абз. 5 п. 24 Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 визнана правильною практика тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративне правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП України, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

За таких обставин, суд позбавлений можливості прийняти законне та обґрунтоване судове рішення, тому вважає, що матеріали про адміністративне правопорушення слід повернути органу, що спрямував їх до суду для належного оформлення.

Керуючись ст. 173 ч.1, 251, 256, 278, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП, - заступнику начальника Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, для приведення їх у відповідність до вимог ст.256 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Шпортун