Провадження №3/748/723/21
Єдиний унікальний № 748/1398/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2021 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої - судді Майбороди С.М,

з участю секретаря Оніщенко Ю.В.,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

працюючого ФОП, що проживає за

адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до складеного протоколу 02 травня 2021 року о 23 год. 20 хв. ОСОБА_1 в с. Красне по вул. Дружби Чернігівського району Чернігівської області, в порушення пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом марки Renauit Trafic, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що не керував транспортним засобом, перебував на пасажирському сидінні, за кермом був його знайомий, який не розумів українську та російську мови, а тому він спілкувався з працівниками поліції.

В судовому засіданні, допитаний в якості свідка ОСОБА_2 , пояснив, що транспортним засобом керував ОСОБА_1 , який навмисно зупинився подалі, щоб встигнути пересісти на пасажирське сидіння, в автомобілі було з пасажирів двоє чоловіків та дві дівчини, а також водій, а тому позаду не могло знаходитись стільки осіб, скільки вийшло. Фіксування на бодікамеру не здійснювалось, оскільки остання була розряджена.

Заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку.

Відповідно до вимог пункту 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП притягненню до адміністративної відповідальності підлягають особи, що здійснюють керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за умов керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В даному випадку має бути доведений факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Згідно з вимогами статті 251 УупАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом.

До протоколу додано відеозапис, з якого слідує, що ОСОБА_1 перебував на задньому пасажирському сидінні. Твердження інспектора, що ОСОБА_1 з водійського сидіння пересів на заднє пасажирське сидіння є припущеннями, на яких не може грунтуватись рішення суду.

Положеннями ст. 129 Конституції України проголошено основні засади здійснення судочинства, серед яких- змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до переконання, що в матеріалах справи недостатньо доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні, а судом не здобуті належні, достатні та допустимі докази, за європейським стандартом доказування «поза розумним сумнівом» на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП слід закрити, за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 283,284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.М. Майборода