Справа № 439/62/21 Головуючий у 1 інстанції: Бунда А.О.
Провадження № 33/811/549/21 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі ОСОБА_1 та його захисника адвоката Галушка В.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Галушки В.В. на постанову судді Бродівського районного суду Львівської області від 18 березня 2021 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 17.01.2021 о 14 год. 30 хв. на 20 км. автодороги Броди-Тернопіль, Бродівського району, Львівської області, керував транспортним засобом Audi A4, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому порядку, з використанням технічного засобу «Драгер Алкотестер - 6810», чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з даною постановою захисник Галушка В.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На його думку, оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, а відтак підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі, з огляду на наступне.

Так, санкція ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції станом на 17.01.2021 року), яка інкримінована ОСОБА_2 , передбачає штраф у розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, то з огляду на практику Європейського суду з прав людини, надалі - ЄСПЛ, викладену у рішенні від 23 жовтня 1995 року по справі «Шмауцер проти Австрії» та рішенні від 23 вересня 1998 року по справі «Маліге проти Франції», відповідне правопорушення підпадає під визначення «кримінального обвинувачення», позаяк позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається ЄСПЛ кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності».

Вину ОСОБА_3 суд першої інстанції в оскаржуваній постанові обґрунтовує таким доказом, як протокол про адміністративне правопорушення від 17.01.2021. Однак при цьому суд першої інстанції залишив поза увагою, що протокол від 17.01.2021 було складено начальником СРПП Щирбою М.М. не в порядку, передбаченому чинним законодавством України, на що під час розгляду справи звертали увагу суду як сам ОСОБА_4 , так його захисник.

Наголошує, що ст.266 КУпАП визначено процедуру огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а саме: у ч.1 ст.266 КУпАП передбачено, зокрема, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного підлягають спочатку відстороненню від керування цими транспортними засобами, а вже після цього - оглядові на стан алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_4 від керування транспортним засобом 17 січня 2021 року не був відсторонений начальником СРПП Щирбою М.М., що підтверджується матеріалами справи, в яких відсутні відповідні, відомості; у ч.2 ст.266 КУпАП передбачено, зокрема, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, однак з пояснень ОСОБА_3 так і з пояснень свідка ОСОБА_5 вбачалося, що зазначенні свідки при огляді не, були присутні і взагалі не залучалися.

В свою чергу ч.5 ст.266 КУпАП визначає, що огляд особи на стан, зокрема алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Отже, оскільки огляд ОСОБА_3 на стан алкогольного сп`яніння було проведено начальником СРПП Щирбою М.М. з порушенням вимог ч.ч.1, 2 ст.266 КУпАП, то згідно ч.5 ст.266 КУпАП цей огляд вважається недійсним.

Окрім цього, доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції здійснив доказами, не передбаченими ч.1 ст.251 КУпАП.

ОСОБА_4 та його захисник Галушка В.В. не мали можливості задати запитання свідкам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , хоча відповідне клопотання 11.02.2021 було заявлено адвокатом Галушкою В.В. і судом таке було задоволено, їхній виклик здійснювався судом у відповідності до ст. 217-2 КУпАП лише один раз, однак такі свідки незважаючи на отримання такої повістки не прибули до суду і не надали пояснень.

Поряд із цим, вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення., передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції також обґрунтовує результатом проведення тесту (а.с.4) , який проводився технічним засобом «Драгер Алкотест - 6810» № 02208 , однак судом не взято до уваги те, що начальником СРПП лейтенантом поліції Ширбою М.М. 17 січня 2021 року о 08:00 год. отримано технічний засіб «Drager Alkotest - 6810» із заводським номером ARBH-0668, а відтак останнім був використаний інший технічний засіб ні ж той, який йому був виданий.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та виступ адвоката Галушки В.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили таку задовольнити, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при розгляді даної справи дотримався зазначених вимог закону повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме даними наведеними у: протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №375810 від 17.01.2021; роздруківці з приладу Драгер; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; першочергових поясненнях ОСОБА_1 ; поясненнях свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; рапорті працівника поліції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 розписався у протоколі про адміністративне правопорушення, роздруківці із приладу драгер та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно погодився із наявними у них даними. Результат огляду ОСОБА_1 та стан алкогольного сп`яніння становив 0,52 проміле. У протоколі пояснив, що напередодні випив 100 грам горілки, а у поясненнях зазначив, що вчора випивав спиртні напої святкувавши із сусідом. Результат тесту та факт керуванням транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не заперечив та був згідний із прийнятим рішенням. Не наполягав на проведені огляду у медичному закладі.

Протокол про адміністративне правопорушення від 17.01.2021 серії БД №375810 на думку апеляційного суду, складений з дотриманням вимог ст.256 КУпАП. Доводи ж апеляційної скарги про його невідповідність вимогам законодавства не приймаються до уваги.

Не встановлено і факту допущення судом першої інстанції істотних порушень законодавства, які б тягнули за собою скасування постанови.

Поряд з цим, безпідставними є доводи апеляційної скарги в частині не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тобто відстороненню підлягають особи на час проведення огляду на стан сп`яніння, з метою встановлення перебування особи у стані того чи іншого сп`яніння, що мало місце в даному випадку, оскільки ОСОБА_1 відсторонили від керування транспортним засобом на час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім цього, апеляційний суд вважає, що письмові пояснення свідків, які знаходяться в матеріалах справи не викликають сумніву у їх достовірності, тому немає потреби у допиті цих свідків, адже вони підтвердили лише факт проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, та його результат.

Поряд з цим, не заслуговують на увагу доводи в частині незаконного використання спеціального технічного засобу, оскільки огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений за допомогою приладу яким оснащені працівники поліції із дотриманням вимог Інструкції, та у присутності двох свідків.

Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Галушки Василя Васильовича - залишити без задоволення, а постанову судді Бродівського районного суду Львівської області від 18 березня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення без змін,

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.