Справа № 740/2579/21
Провадження 3/740/1028/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року м.Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Гагаріна Т.О., за участю секретаря Філоненко О.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1

за ч.1 ст.44-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

відповідно до протоколу серії ВАБ № 558055 від 01.05.2021 ОСОБА_1 01.05.2021 о 09 год. 45 хв. не припинив дію торгового місця по вул. Гоголівській в м. Ніжині, чим порушив умови карантинних обмежень, а саме п.п.4 п.3-5 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, з протоколом не погодився, пояснив, що він являється зареєстрованим ФОП, реалізує прикраси по вул. Гоголівська в м. Ніжині. Під час карантинних обмежень він здійснював реалізацію прикрас через Інтернет. 01.05.2021 його дружина ОСОБА_2 вийшла на торговельне місце для того, щоб відсортувати товар та відправити його замовникам. На торговому місці була обмежуюча стрічка та табличка, що торгівля здійснюється тільки через Інтернет. Приблизно о 9 год. 45 хв. йому зателефонувала дружина та повідомила, що прийшли працівники поліції. Коли він прибув до торговельного місця, працівники поліції склали протокол.

Свідок ОСОБА_2 пояснила, що 01.05.2021 вона перебувала на торговельному лотку, де її чоловік здійснює торгівлю прикрасами, вона є домогосподаркою. В той день вони не здійснювали торгівлю, вийшли лише щоб перевірити товар та здійснити відправку товару його замовникам через Інтернет. Перед торгівельним місцем була обмежувальна стрічка з табличкою із зазначенням, що продаж здійснюється тільки через Інтернет.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він був запрошений в якості понятого при складанні протоколу, наміри скласти товар у правопорушника не було, товар лежав на прилавку. Він засвідчив те, що ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення зібрані, додані до протоколу та надані суду наступні документи: договор оренди землі від 01.01.2016; пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 01.05.2021; фотознімок, на якому зображено особу біля торгового прилавку.

Розглянувши справу у відповідності до вимог ст.ст. 245-246, 249, 252 КУпАП, суд вважає, що зібрані у справі докази не дають підстав для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 вказаних у складеному стосовно нього протоколі, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України"Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція зазначеної норми є бланкетною й передбачає відповідальність за порушення особою встановлених правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних,санітарно-протиепідемічних правил і норм, визначених, зокрема, п.п.4п.3постанови КМУ№ 1236 від 09.12.2020р. (зі змінами № 1301 від 23.12.2020 р.) в порушені якого обвинувачується ОСОБА_1 .

Підпунктом п.п. 4 п. 3-5 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р. визначено, що на території регіонів, на яких установлений «червоний» рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які торгують товарами на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами гігієни та побутовою хімією, засобами зв`язку, друкованими засобами масової інформації, ветеринарними препаратами, кормами, насінням і садивним матеріалом (квітами, рослинами), добривами, засобами захисту рослин, без обмеження доступу відвідувачів до інших товарів, представлених в асортименті зазначених суб`єктів господарювання; торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів, ремонту комп`ютерів, побутових виробів і предметів особистого вжитку, прання та хімічного чищення текстильних і хутряних виробів, перукарень та салонів краси за попереднім записом; виконання робіт із збирання і заготівлі відходів; провадження діяльності з надання телекомунікаційних послуг. Приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність з надання телекомунікаційних послуг, здійснюється за попереднім записом.

Зі змісту вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що було виявлено правопорушення, однак, матеріали справи не містять жодних доказів, окрім «візуального спостереження» інспектора поліції, на основі яких можна б було встановити наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. Таке спостереження працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку (Постанова Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17). Обґрунтування ж матеріалів справи про адміністративне правопорушення фактично лише показами (власним спостереженням) поліцейського ставить під сумнів його незацікавленість в результатах розгляду справи.

Крім того, враховуючи зміст дослідженого протоколу, з якого вбачається, що протиправні дії ОСОБА_1 було вчинено під час перебування у громадському місці, а саме на території вул. Гоголівська в м.Ніжині, уповноважена особа на складання протоколу не була позбавлена можливості для встановлення свідків подій та відповідне їх опитування. Також суд враховує, що до протоколу не додано відео фіксації правопорушення.

Суд не може прийняти до уваги, як доказ вини ОСОБА_1 фотознімки додані до протоколу, оскільки на них зображено особу ОСОБА_2 біля торгового прилавку. З вказаних знімків неможливо встановити, що у торговому прилавку здійснювався продаж господарських товарів, оскільки покупці на ньому не зафіксовані.

Суд також враховує, пояснення ОСОБА_1 при складанні вказаного протоколу, в яких він зазначив, що продаж товару та обслуговування відвідувачів не здійснював, на місці не знаходився, вказане не спростовуються доданими до протоколу доказами на підтвердження його вини.

До того ж, судом досліджено відеозапис наданий ОСОБА_1 , з якого вбачається, що у зазначений у протоколі день та час, торгівельне місце огороджено стрічкою з табличкою, що продаж не здійснюється. Вказане узгоджується з проясненнями свідків, які пояснили, що факту продажу товару відвідувачам не було зафіксовано.

Отже, достовірних доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 було допущено порушення вимог п.п. 4 п. 3-5 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р. матеріали справи не містять.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Згідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості про порушення ним вимог п.п.4 п.3 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р. не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати беззаперечним доказам вини ОСОБА_1 в розумінні ст.251 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 251-252, 280, 284 КУпАП, -

постановила:

провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.О.Гагаріна