Справа №592/969/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Онайко Р. А.
Номер провадження 33/816/227/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Лопаткіна О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 березня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, який мешкає за адресою АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 березня 2021 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік за те, що 26 грудня 2020 року о 14 год. 42 хв. в м. Суми по вул. Робітничій, 54 керував т/з ЗАЗ DAEWOO т13110 н.з. НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі ст. 247 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що:

- судом при розгляді даної справи не було дотримано вимоги ст. 251-252, 254-256, 257 КУпАП, зокрема, суд прийняв рішення на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки суть звинувачення не сформульована;

- що працівниками поліції та судом першої інстанції не було враховано вимог ст. 9 КУпАП, оскільки він жодних дій чи бездіяльності не вчиняв, звертає увагу, що при розгляді справи не було встановлено доказів того, що працівники закладу охорони здоров`я в його присутності відібрали біосередовище в 2 ємкості опечатали їх.

- що безпосередньо при складенні протоколу та при проведенні огляду на стан сп`яніння працівниками поліції, а також лікарем були допущені грубі порушення вимог ч. 1 ст.130, ст.266 КУпАП, а також вимоги спільного наказу МВС України на МОЗ України від 09 листопада 2015 року, що на його переконання унеможливлює притягнення його до відповідальності, у зв`язку з відсутністю складу в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 130 КУпАП.

- що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року, який набрав чинності 01 липня 2020 року, скасовано адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Заслухавши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та його захисника адвоката Лопаткіна О.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглядаючи справу, суддя районного суду вірно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1ст.130 КУпАП.

Факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених в постанові судді, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 039883 від 22 січня 2021 року (а.с.1), відповідно до якого 26 грудня 2020 року о 14 год. 42 хв. в м. Суми по вул. Робітничій, 54, водій ОСОБА_1 керував т/з ЗАЗ DAEWOO т13110 н.з. НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння. Огляд проводився у медичному закладі, що підтверджується висновком на стан наркотичного сп`яніння КНП СОР ОКЦСНЗ №1347 від 26 грудня 2020 року (а.с.1), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26 грудня 2020 року №1347, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, викликаного метадоном (а.с.2), рапортом інспектора взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Сумській області Клименко А.М. від 22 січня 2021 року (а.с.3), відеозаписами з нагрудних та автомобільного відеореєстраторів поліцейських (а.с. 5).

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки зі змісту вказаного протоколу вбачається, що він містить дані, передбачені вказаною нормою Закону, а саме, дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка його склала, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце та час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Посилання апелянта на те, що працівниками поліції та судом не було враховано вимог ст. 9 КУпАП, в якій зазначено, що відповідальність за адміністративне правопорушення настає за дію чи бездіяльність, при тому, що жодних дій чи бездіяльності він не вчиняв, апеляційний суд також вважає безпідставними, враховуючи, що ОСОБА_1 , перебуваючи за кермом автомобіля у стані наркотичного сп`яніння, вчинив неправомірне (протиправне) суспільно-шкідливе винне діяння (дію), за вчинення якого передбачена адміністративна відповідальність, до якої останній і притягується.

Доводи ОСОБА_1 про те, що не було встановлено доказів того, що працівники закладу охорони здоров`я відібрали біосередовище в дві ємності та в його присутності опечатали їх, а допитаний в якості свідка лікар ОСОБА_2 не відповів, чому так сталося, є надуманими і такими, що спростовуються змістом оскаржуваної постанови, в якій зазначено, що допитаний в якості свідка лікар-нарколог ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що проба біосередовища була здана ОСОБА_1 і в його, та у присутності ОСОБА_1 , була опечатана у двох різних контейнерах, один з яких був відправлений на лабораторний аналіз, а інший зберігався в установлений законом строк.

При цьому, у разі будь-якої незгоди з результатами аналізу, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості провести такий аналіз у будь-якій іншій акредитованій лабораторії України, про що також зазначав свідок ОСОБА_2 .

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що спільним наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735, на який посилається суд, не зазначено що, водій відносно якого проводиться огляд в закладі охорони здоров`я зобов`язаний, проходити психіатричну експертизу, то вони не заслуговують на увагу, враховуючи, що докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 зобов`язували пройти таку експертизу відсутні, а перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння було встановлено, як пояснював лікар-нарколог, не тільки на підставі лабораторного аналізу, а і на підставі сукупності фізіологічних ознак, які також були виявлені у ОСОБА_1 , зокрема у його поведінці та психо-фізіологічної реакції.

Таким чином, посилання ОСОБА_1 на те, що у суду були підстави для закриття справи на підставі ст. 247 КУпАП, оскільки при притягненні його до відповідальності, а саме, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, при проведенні огляду на стан сп`яніння працівниками поліції, а також лікарем ОСОБА_2 , були допущенні грубі порушення вимог ч.1 ст.130, ст. 266 КУпАП та вимоги спільного Наказу МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року «Про затвердження інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» апеляційний суд вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що і було враховано судом при прийнятті оскаржуваної постанови.

Крім того, посилання апелянта на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення суд не врахував змін до законодавства, якими скасовано адміністративну відповідальність та встановлено кримінальну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є безпідставними, оскільки 03 липня 2020 року набув чинності Закон України №720 ІХ від 17 червня 2020 року, яким було скасовано кримінальну та фактично відновлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які є належними та допустимими і яким суд надав вірну правову оцінку.

Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута повно, всебічно об`єктивно і будь-яких порушень при цьому апеляційним судом не встановлено.

При цьому, за наявності у матеріалах справи довідки інспектора відділу АП УПП в Сумській області від 25 січня 2021 року (а.с.4) про те, що ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався, апеляційний суд вважає безпідставними надані під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснення з приводу того, що він вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому, відносно нього мав бути складений протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Що стосується пояснень, наданих під час апеляційного розгляду захисником Лопаткіним О.В. з приводу наявності підстав для закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що сплили строки встановлені ст. 38 КУпАП для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, вчинене 26 грудня 2021 року, оскільки постанова була прийнята суддею 29 березня 2021 року, то апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявна постанова суду про виправлення описки, допущеної в тексі постанови щодо дати, в якій зазначено, «вважати правильним, що постанова винесена 26 березня 2021 року, а не 29 березня 2021 року» (а.с.42).

Враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді районного суду слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,-

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.