Справа № 346/1695/21
Провадження № 3/346/1148/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2021 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Беркещук Б.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.44-3 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 046612 від 09.04.2021 ОСОБА_1 09 квітня 2021 біля 12.10 год в м. Коломия по вул.. Площа Ринок в магазині «Львів янка» здійснювала господарську діяльність , а саме здійснювала прийом відвідувачів та їх обслуговувала товарами , якими на час карантину обмежено , чим порушила вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2021 , чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 44-3 ч.1КУпАП.

ОСОБА_1 подала письмові пояснення згідно яких вини своєї не визнала, зазначивши що не є суб`єктом господарювання, а тому складення протоколу про вчинення нею адміністративного правопорушення є незаконним. У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що вона здійснювала господарську діяльність, яку на час карантину обмежено, а саме приймала відвідувачів та обслуговувала їх товарами, при цьому матеріали справи не містять жодних доказів того, що вона є суб`єктом господарювання, а, відповідно і є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. Крім того, в протоколі не зазначено, який саме пункт Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 порушено. У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що вона своїми діями порушила вимоги Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020р. Незазначення в протоколі норми акту законодавства позбавляє суд можливості встановити склад правопорушення, яке інкримінується їй, тому за не виконання вимог такої норми не може нести адміністративну відповідальність передбачену ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. Просить провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи письмові пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи суд доходить таких висновків.

Диспозиція ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачає порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами вчинено як громадянами України так і посадовими особами.

Згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд зазначає, що стаття 44-3 КУпАП за своїм змістом є нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює цю норму більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Диспозиція ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_2 здійснювала господарську діяльність, яка на час карантину обмежена, а саме приймала відвідувачів та обслуговувала їх товарами при цьому матеріали справи не містять жодних доказів того, що остання є суб`єктом господарювання, а, відповідно і є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, який пункт Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 нею було порушено. Більше того вказано не вірно дату: «постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2021»

Норми частини 1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетними, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Суд має перевірити чи дійсно порушено нормативно-правовий акт, який зазначено в протоколі, чи містить такий нормативний акт відповідні норми, а також чи є чинним такий акт на момент складання протоколу.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суддя не в праві самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення

Отже, не зазначення в протоколі норми акту законодавства позбавляє суд можливості встановити склад правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_2 , тому за не виконання вимог такої норми вона не може нести адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відомості про норми законодавства, порушення яких тягне за собою притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, повинні міститися у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відтак, у вищевказаному протоколі не зазначено акт законодавства, яким передбачено конкретні правила поведінки, порушення яких ставиться у вину особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд звертає увагу, що особами при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було допущено помилку в написанні прізвища особи що притягається до адмінвідповідальності та вказано ОСОБА_3 , хоча до протоколу долучено пояснення ОСОБА_1 (а.с.3,) та трудовий договір з ОСОБА_1 (а.с.4).Судом встановлено, що правильно прізвище « ОСОБА_2 »

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. У рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєв проти Росії та Карелін проти Росії» суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Статтею 62 Конституції України, якою гарантовано дотримання державою принципу презумпції невинуватості особи, передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на викладене, даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченогоч.1 ст.44-3 КУпАП,не доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

У відповідності до п.1ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.7,33,44-3,221, 245, 247, 251, 252, 256,268, 283- 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити на підставі п.1ст.247 КУпАПза відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Беркещук Б. Б.