Справа № 353/700/21
Провадження № 33/4808/803/21
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції МОТРУК Л. І.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Остяка В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) ОСОБА_1 , на постанову Тлумацького районного суду від 16 листопада 2021 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , непрацюючий, громадянин України,

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.

З постанови судді вбачається, що 01.08.2021 року о 10 год 35 хв у с. Остриня, на трасі Н-18 «Івано-Франківськ-Тернопіль», ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Citroen Jumpy», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager 6810» на місці зупинки та проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У своїй АС ОСОБА_1 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя не дослідив доказів, не надав вірної правової оцінки відповідним обставинам справи.

Просить постанову судді Тлумацького районного суду від 16 листопада 2021 року щодо нього скасувати та закрити провадження за відсутністю адмінправопорушення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституцією України та ст. 268 КУпАП, в тому числі право на захист.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та пояснив, що в той день, який вказаний в адмінпротоколі, він не керував транспортним засобом, а керувала транспортним засобом його дружина. Згодом додав, що до нього підійшли працівники поліції, коли він стояв на дорозі біля транспортного засобу, запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак він відмовився, позаяк жодних алкогольних напоїв напередодні не вживав.

Крім того, додав, що в той день і час , який зазначений в адмінпротоколі щодо нього була винесена постанова працівниками поліції за ч.5 ст.121КУпАП ( не був пристебнутий ременем безпеки).

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Остяка В.В., які просять скасувати постанову, а провадження закрити за відсутністю складу адмінправопорушення; перевіривши матеріали справи, переглянувши відеозаписи з нагрудних знаків поліцейських, суд вважає, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення з накладенням адмінстягнення.

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП.

Суддя першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР , водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР , передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Суддя першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 460491 від 01.08.2021 року, який складений уповноваженою на те особою, поліцейським СРПП відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Дужиком Я.О., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП (а. с. 3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за виявленими ознаками у ОСОБА_1 , а саме: запаху алкоголю з порожнини рота, тремтінням пальців рук, нестійкою ходою, у якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння (а. с. 5); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у Івано-Франківському ОНД від 01.08.2021 року, у якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я (а. с. 6); копією постанови серії ЕАО № 4568929 від 01.08.2021 року, яка ухвалена старшим сержантом поліції відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області щодо ОСОБА_1 , в якій зафіксовано той факт, що ОСОБА_1 01.08.2021 року о 10 год 35 хв керував автомобілем марки «Citroen Jumpy», д.н.з. НОМЕР_1 з обладнаним засобом пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3. (в) ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Згідно статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Із переглянутого відеозапису, вбачається, що працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 причину зупинки його транспортного засобу - не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3. (в) ПДР, та пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці та в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовляється.

Щодо доводів апелянта про те, що він транспортним засобом не керував, повністю спростовується матеріалами справи. Зокрема, з відеозапису із боді-камери працівника поліції вбачається те, що ОСОБА_1 ні разу не заперечив працівникам поліції, що він не керував транспортним засобом, а на запитання працівника поліції відповів, що їхав з річки додому, жодних тверджень, що керувала його дружина не висловлював.

Крім того, твердження ОСОБА_1 , що він не керував вищевказаним транспортним засобом спростовуються копією постанови серії ЕАО № 4568929 від 01.08.2021 року, яка ухвалена старшим сержантом поліції відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області щодо ОСОБА_1 , в якій зафіксовано той факт, що ОСОБА_1 01.08.2021 року о 10 год 35 хв керував автомобілем марки «Citroen Jumpy», д.н.з. НОМЕР_1 з обладнаним засобом пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3. (в) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Вказані відеозаписи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Оскільки керування транспортним засобом-це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу, а отже ОСОБА_1 керував даним транспортним засобом.

Всі інші доводи ОСОБА_1 мають формальний характер та спрямовані на ухилення його від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративні правопорушення.

Отже, у апеляційного суду не виникає сумніву щодо доведеності "поза розумним сумнівом" вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07 липня 2016 року № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З урахуванням вищенаведеного, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за відмову від огляду на стан алкогольного спяніння, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника.

Накладене суддею стягнення відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Тлумацького районного суду від 16 листопада 2021 року щодо нього, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк