Житомирський апеляційний суд
Справа №282/257/21 Головуючий у 1-й інст. Носач В. М.
Категорія ч.2 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Сиротенка О.В. справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Любарського районного суду Житомирської області від 02 червня 2021 року щодо нього за ч.2 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Постановою Любарського районного суду Житомирської області від 02 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454,00 грн.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 02.03.2021, о 17 год. 30 хв., в с. Нова Чортория, по вулиці на території колгоспу, керував автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим повторно протягом року порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Любарського районного суду Житомирської області від 02.06.2021 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які підтверджували б факт керування ним 02.03.2021 року о 17 год. 30 хв. в с. Нова Чортория автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, а тому оскаржувана постанова є необґрунтованою, неправомірною та ухваленою за неповного з`ясування всіх обставин справи.

Посилається на те, що не керував транспортним засобом, а саме автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , а сам протокол про вчинення адміністративного правопорушення жодним чином не доводить його вину, оскільки він не відповідає вимогам Закону, а саме ст.256 КУпАП. Крім того в ньому допущено ряд грубих порушень, в тому числі в графі «години та хвилини складання протоколу» записано виправлену цифру «10», тобто 10 годин, проте в графі «час вчинення адміністративного правопорушення» зазначено 17 год. 30 хв.

Вказує, що в порушення вимог ст.ст.254, 255 КУпАП вказаний протокол складено не уповноваженою особою, оскільки такої посади як зазначив поліцейський в поліції не існує, проте на території колишнього Любарського району функціонує інший підрозділ Національної поліції, його назва - відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

Зазначив, що посилання суду першої інстанції на відеозапис, що міститься в матеріалах справи, як на доказ вчинення правопорушення безпідставний, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення в рядку «До протоколу додаються:» зазначено лише слово «відео» без зазначення технічного засобу, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, а тому такий доказ є неналежним. Крім того, вказане відео жодним чином не доводить його вину, оскільки на ньому не зафіксовано факт керування ним транспортним засобом, а тому взагалі не може братись судом до уваги. На відеозапису не ідентифіковано осіб, які на ньому зображені. Також на відеозаписах, які містяться в матеріалах справи, не зрозуміло кому належить відео реєстратор, яким здійснювалося фільмування, та хто є автор відео.

Посилається на те, що суд першої інстанції не задовольнив клопотання захисника Сиротенка О.В. про виклик для допиту в судді свідка ОСОБА_2 , який був очевидцем подій 02.03.2021 року, що свідчить про необ`єктивний розгляд справи. Крім того внаслідок не здійснення виклику свідків при розгляді справи про адміністративне правопорушення, пояснення, які знаходяться в матеріалах справи, є неналежними доказами правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення. Вказані висновки підтверджуються постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.06.2019.

Зазначив, що посилання суду першої інстанції в своїй постанові на постанову Любарського районного суду Житомирської області від 21.09.2020 року, як на доказ вчинення ним правопорушення є безпідставними, оскільки вона не має жодного відношення до складення протоколу серії ОБ №123205 від 02.03.2021 року та жодним чином не доводить його вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Сиротенко О.В. підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів, просили її задовольнити, а також врахувати, що постанова, складена поліцейським СРПП Житомирського РУП №1 старшим сержантом поліції Котюжинським П.М. серії БАА № 071340 від 02.03.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 КУпАП скасована рішенням Любарського районного суду Житомирської області, тому дана постанова не може бути доказом керування ОСОБА_1 транспортного засобу.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та додаткові докази, долучені до апеляційної скарги, оцінивши наявні в провадженні докази, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами у справах про адміністративні правопорушення, згідно з приписами ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення повторно, протягом року, будь-якого з порушень передбачених частиною першою цієї статті.

Таким чином, суб`єктом даного правопорушення є виключно особа, яка керує транспортним засобом.

Відповідно до приписів ст.251 КУпАП, доказами у справах про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що вина останнього у вчиненому правопорушенні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №123205 від 02.03.2021, постановою Любарського районного суду №282/937/20 від 21.09.2020, поясненнями свідків та диском з відеозаписом.

Проте апеляційний суд не погоджується з таким висновком, оскільки суд першої інстанції належним чином не дотримався вимог ст.ст.7,245,252,280 КУпАП, внаслідок чого дійшов неправильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та доведеності долученими до протоколу доказами його вини у вичненні даного правопорушення.

Так будучи допитаним як в суді першої інстанц2ії, так і в апеляційному суді, ОСОБА_1 категорично заперечив свою вину, зазначив, що 02 березня 2021 року перебував у гостях та зателефонував своєму знайомому ОСОБА_2 та попросив підвести його додому. Через деякий час ОСОБА_2 перетелефонував та повідомив, що його автомобіль з`їхав з дороги та загруз, а тому просив підійти до нього, що б виштовхати автомобіль. Прийшовши на місце, вказане ОСОБА_2 , ОСОБА_1 намагався виштовхати автомобіль з кювету, однак, в даний час до них під`їхали працівники поліції та вимагали пройти огляд на стан сп`яніння, від якого він відмовився, оскільки не був за кермом даного автомобіля, про що вказав працівникам поліції. Однак дані пояснення поліцейські не прийняли до уваги та склали на нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 130 КупАП.

Зазначені пояснення ОСОБА_1 в ході апеляційної перевірки матеріалами справи не спростовано.

Із наявного в справі відеозапису з нагрудної камери поліцейського не вбачається момент зупинки працівниками поліції автомобіля ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 та факт того, що ОСОБА_1 особисто керував чи знаходився за кермом цього автомобіля, а навпаки, відеозапис підтверджує лише заперечення ОСОБА_1 щодо керування ним автомобілем.

Згідно цього відеозапису працівники поліції не зупиняли автомобіль ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , як про це зазначено в протоколі, оскільки цей автомобіль, на час прибуття патрульного автомобіля, з`їхав з дороги та стояв.

В матеріалах справи наявна копія постанови про накладення адміністративно стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №071340 від 02.03.2021 року(а.с.3). З вказаної копії постанови вбачається, що до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 4 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП.

Однак під час апеляційного розгляду захисником Сиротенком О.В. надано апеляційному суду копію рішення Любарського районного суду Житомирської області від 11 серпня 2021 року, яким постанову серії БАА №071340 від 02.03.2021 року скасовано. Таким чином вказана постанова не може бути прийнята судом як доказ в справі, в тому числі і факту керування ОСОБА_1 автомобілем.

Крім того наявні в матеріалах справи пояснення свідків не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а лише підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці так і в медичному закладі.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд погоджується з доводами ОСОБА_1 , що в оскаржуваній постанові та в матеріалах справи відсутні докази про керування ним транспортним засобом, а відповідно і про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Враховуючи те, що дані про скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в порядку адміністративного судочинства стали відомі лише в ході апеляційного перегляду справи, суд першої інстанції е мав можливості врахувати дані обставини при ухваленні рішення по справі, однак вказана обставина не може бути підставою для відхилення апеляційної скарги та погодження апеляційного суду з рішенням суду першої інстанції.

Таким чином працівником поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ч.2 ст. 251 КУпАП

не надано належних, допустимих та достатніх доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є обов`язковою ознакою складу даного правопорушення за ч.2 ст. 130 КупАП, тобто того, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення.

Виходячи з вищезазначеного, викладені в оскарженій постанові висновки щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи. Вказівка суду на те, що ОСОБА_1 заперечуючи керування автомобілем, не вказав, хто ж в такому разі ним керував, не може бути підставою для встановлення факту керування автомобілем саме ним. Висновки суду в цій частині є лише припущеннями.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинності, тобто того, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Отже, сукупністю досліджених доказів в справі про адміністративне правопорушення не доведено винуватість ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом, оскаржена постанова суду першої інстанції є необґрунтованою.

Враховуючи вимоги ч.2 ст.62 Конституції України про те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, апеляційний суд вважає необхідним постанову суду скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП -закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Любарського районного суду Житомирської області від 02 червня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: