Справа № 464/1563/21 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 33/811/839/21 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Астаповича О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 17 травня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 454 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 24.02.2021 о 15 год. 46 хв. по вул. Антонича, 22 у м. Львові, керував транспортним засобом, а саме мопедом марки «Suzuki Win», д.н. з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 17 травня 2021 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що постанова судді першої інстанції необґрунтована та така, що підлягає скасуванню внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Як зазначає ОСОБА_1 , працівниками поліції йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, водночас від проходження огляду він не відмовлявся.

У своїх доповненнях до апеляційної скарги, як на підставу скасування оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 покликається й на те, що мопед марки «Suzuki», яким він керував, не є механічним транспортним засобом, бо об`єм його двигуна не перевищує 50 см?, відтак, на його думку, положення ст.130 КУпАП не поширюються на випадки керування мопедом.

Заслухавши особу, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 197441 від 24 лютого 2021 року (а.с.1), який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, та яким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення, згідно з даними якого 24 лютого 2021 року о 15 год. 46 хв. на вул. Антонича, 22 у м. Львові, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, мопедом «Suzuki WIN» ( НОМЕР_1 ), з ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується письмовими поясненнями вказаних свідків (а.с.3, 4).

З огляду на те, що вказані показання свідків узгоджуються з іншими матеріалами справи, потреби у додатковому допиті, що є правом, а не обов`язком суду, не було, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

Зі змістом складеного протоколу ОСОБА_1 ознайомився, від підпису протоколу відмовився, водночас зазначив, що не відмовлявся їхати здавати тест, працівники поліції незаконно склали постанову.

Водночас, викладені в протоколі обставини стверджуються також відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції (а.с.2), на яких зафіксовано, що підставою для перевірки водія мопеда «Suzuki Win», WIN ( НОМЕР_1 ), його документів на транспортний засіб, стало керування мопедом без державних номерних знаків. У ході встановлення особи-водія працівниками поліції було встановлено відсутність у водія мопеда - ОСОБА_1 посвідчення водія відповідної категорії, полісу страхування та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, про що працівниками поліції було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 24 лютого 2021 року серії БАА №586241 (а.с.6), якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП. У ході апеляційного розгляду апеляційним судом не встановлено обставин, які б свідчили, що вказану постанову було оскаржено та скасовано у встановленому законом порядку.

Як вбачається з відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції у ході оформлення адмінматеріалів у зв`язку із виявленими порушеннями Правил дорожнього руху, у працівників поліції виникла підозра щодо перебування водія ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд у медичному закладі, на що останній в присутності свідків відмовився.

Хоч в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказав, що не відмовлявся їхати здавати тест на наркотичне сп`яніння, водночас своєю пасивною поведінкою, що розцінюється як спосіб затягування часу, протягом тривалого часу не виявляв бажання проїхати з працівниками поліції до медичного закладу.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється нормами ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Таким чином, з аналізу наведених вище норм Інструкції вбачається, що у разі виявлення в особи-водія ознак наркотичного сп`яніння такий підлягає огляду лише у медичному закладі, чим спростовуються твердження апеляційної скарги в цій частині.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, передбачено, що транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Механічний транспортний засіб - це транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини й механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

З огляду на наведене транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна перевищує встановлену вказаним визначенням межу. Водночас для транспортних засобів з двигуном внутрішнього згоряння жодних обмежень щодо технічних характеристик останнього відповідною правовою нормою не передбачено.

Таким чином, будь-який транспортний засіб, що приводиться у рух за допомогою двигуна внутрішнього згоряння, незалежно від його робочого об`єму належить до механічних транспортних засобів.

З огляду на наведене, мопед марки «Suzuki WIN» (НОМЕР_1), незалежно від об`єму його двигуна, беззаперечно є транспортним засобом у розумінні положень ПДР та КУпАП, а отже є предметом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

У ході апеляційного розгляду апеляційним судом не встановлено обставин, які б свідчили про вчинення працівниками поліції протиправних дій шляхом оговорювання, введення в оману ОСОБА_1 чи застосування до нього насильницьких дій.

На переконання апеляційного суду, наведеними вище доказами, які є допустимими, належними, стверджується факт керування транспортним засобом та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`ягніння, що формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини, на які покликається ОСОБА_1 , були в повній мірі враховані суддею першої інстанції при прийнятті постанови.

Разом з тим, при накладенні адміністративного стягнення суддя не врахував вимоги закону й наклав на ОСОБА_1 стягнення, яке не могло бути накладене.

Так, відповідно до ч.2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Зі змісту ч.2 ст. 30 КУпАП вбачається, що позбавити права керування транспортними засобами можна лише ту особу, яка наділена таким правом.

Окрім цього, відповідно до приписів абз.3 п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14, суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа взагалі не мала такого права.

Як вбачається з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, на запитання поліцейського чи має ОСОБА_1 посвідчення водія, останній повідомив, що такого не отримував.

Згідно з долученою до матеріалів справи довідкою старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Дяків Н. від 01 березня 2021 року (а.с.5), у підсистемі «Пошук посвідчення водія» інформаційного порталу Національної поліції України відсутні відомості щодо отримання посвідчення водія ОСОБА_1 .

З огляду на те, що розгляд апеляційної скарги проводиться апеляційним судом в межах матеріалів, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, в таких відсутні дані щодо отримання ОСОБА_1 посвідчення водія, відтак, на переконання апеляційного суду, до останнього не може бути застосоване додаткове стягнення у виді позбавлення права користування транспортними засобами.

Тому постанову судді щодо ОСОБА_1 слід змінити, і вважати останнього таким, на якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 17 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови судді покликання на позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк один рік.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Т.М. Урдюк