ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/511/21 Справа № 203/4788/20 Суддя у 1-й інстанції - Черваньова Ю. М. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю ОСОБА_1 , захисника Піскунова В.М., потерпілої ОСОБА_2 , представника потерпілої - адвоката В`язового В.В., апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , який народився 1984 липня місця 28 дня, громадянина України, працюючого каменярем в ПП «Безматерний», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушенні, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 255 гривень. Стягнуто судовий збір з ОСОБА_1 на користь держави у розмірі 454 гривні.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 09 грудня 2020 року приблизно о 19.00 годині, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , умисно висловлювався в адресу своєї співмешканки ОСОБА_2 нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

Не погоджуючись з винесеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів поданої скарги апелянт посилається на те, що постанова є незаконною та необґрунтованою, винесеною з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначається на те, що суд першої інстанції формально переніс зміст протоколу, не відображаючи об`єктивної та суб`єктивної сторін адміністративного правопорушення, не встановивши наслідків, які могли спричинити його дії. Апелянт звертає увагу й на те, що підставою для складання протоколу уповноваженій особі поліції послугувала лише заява та пояснення потерпілої.

Також звертається увага на порушення вимог ст. 254 КУпАП при складанні протоколу, оскільки порушені строки його складання. Окрім того, зазначає, що відсутні пояснення свідків до протоколу. Одночасно з цим указується, що суд мав розглянути справу протягом доби з дня її надходження до суду.

На думку апелянта, його безпідставно притягнуто за вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_2 , оскільки вони з нею не є однією сім`єю, не зареєстровані у шлюбі, не мешкають в одному помешканні.

Поряд з цим, ОСОБА_1 вважає, що суд не надав належної оцінки його поясненням стосовно обставин справи, а саме, що ОСОБА_2 його обмовляє через вимогу до нього сплати за комунальні послуги.

Представник потерпілої В`язовий В.В. в інтересах потерпілої ОСОБА_2 подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників справи про адміністративне правопорушення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до таких висновків.

Доводи апеляційної скарги про неповноту судового розгляду, викладені в апеляційній скарзі, є частково обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Аналізом матеріалів справи встановлено, що суд, в порушення вищезазначених вимог закону, належним чином не з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 09 грудня 2020 року приблизно о 19.00 годині, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , умисно висловлювався в адресу своєї співмешканки ОСОБА_2 нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

Разом з цим, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає, у разі умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Враховуючи диспозицію викладеної норми закону, зазначені у постанові щодо ОСОБА_1 дії, які полягали у висловлюванні в адресу його співмешканки ОСОБА_2 нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, не утворюють самі по собі склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, суд першої інстанції, залишив поза увагою те, що починаючи зі стадії оформлення протоколу, посадова особа поліції не розкрила об`єктивної сторони правопорушення, його суть викладена не конкретно та формально, не зазначено в чому саме полягало психологічне насильство, в той час як висолювання нецензурною лайкою охоплюється іншим складом адміністративного правопорушення.

Отже, місцевий суд, в порушення ст. 280 КУпАП, дійшов передчасного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного правопорушення, оскільки, у відповідності до ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду мав вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

З огляду на сукупність встановлених обставин, суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, апеляційна скарга сторони захисту підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню, й провадження у справі закриттю, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2021 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 , закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко