Справа № 462/3612/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 липня 2021 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м.Львова Колодяжний С.Ю., з участю потерпілого ОСОБА_1 , особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 ЛРУП ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає на АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 694028 від 19.05.2021 року, ОСОБА_2 08.05.2021 року близько 19.00 год. в квартирі на АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно ОСОБА_1 , а саме: шарпав за верхній одяг та вдарив ногою в груди, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У суді ОСОБА_2 своєї винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не визнав, категорично заперечивши обвинувачення у вчиненні ним домашнього насильства. Пояснив, що ввечері 08.05.2021 року прийшов зі своєю дружиною ОСОБА_3 до квартири, де проживають її батько ОСОБА_1 та двоє її синів, для того, щоб провідати дітей і поприбирати. Однак, батько почав виганяти їх з дому, ображати, пізніше на кухні взяв ніж і став погрожувати йому і ОСОБА_3 . За таких обставин він став між ОСОБА_1 і дружиною, щоб захистити останню, та відштовхнув ОСОБА_1 . Зазначив, що у нього і ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , яка є зведеною сестрою ОСОБА_5 , з іншої сторони склались неприязні відносини, існує триваючий конфлікт з приводу квартири на АДРЕСА_2 , яку за договором довічного утримання ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_4 , тому між ними мають місце постійні словесні обопільні сварки, часто виникають конфліктні ситуації, з`ясування відносин. Також звернув у вагу, що відносно ОСОБА_1 також складено адмінпротокол за вчинення домашнього насильства 08.05.2021 року відносно ОСОБА_3 . Вважає, що жодних проявів домашнього насильства щодо ОСОБА_1 з його сторони не було, жодних доказів, які б підтверджували його вину не існує.

Потерпілий ОСОБА_1 в суді пояснив, що конфлікти у нього з донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_2 виникають постійно, вони його ображають, висловлюються нецензурно, погрожують, провокують скандали. Один з таких скандалів був 08.05.2021 року, під час якого ОСОБА_2 вдарив його в груди ногою, а ОСОБА_4 - в обличчя.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілого, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави

Стаття 28 Конституції декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.17 ст.1 цього Закону, фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ № 694028 від 19.05.2021 року, складеного відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, йому у вину ставиться вчинення домашнього насильства за тих обставин, що він 08.05.2021 року близько 19.00 год. в квартирі на АДРЕСА_2 шарпав ОСОБА_1 за верхній одяг та вдарив ногою в груди.

Поряд з цим, при розгляді справи встановлено наявність конфліктної ситуації ОСОБА_2 і його дружини ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , яка є зведеною сестрою ОСОБА_5 , з іншої сторони, між ними склались неприязні відносини, існує триваючий конфлікт з приводу квартири на АДРЕСА_2 , яку за договором довічного утримання ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_4 , в зв`язку з чим мають місце постійні словесні обопільні сварки.

Матеріалами справи та поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілого підтверджується, що подія, про яку вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, мала місце саме 08.05.2021 року близько 19.00 год. в квартирі на АДРЕСА_2 , а саме: конфлікт між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої, в ході якого обидві сторони ображали один одного.

Факт того, що ОСОБА_2 в ході сварки шарпав ОСОБА_1 за верхній одяг та вдарив ногою в груди категорично заперечується самим ОСОБА_2 , об`єктивні докази цього відсутні, а твердження потерпілого з цього приводу не можуть бути прийняті до уваги з огляду на його конфліктні відносини із ОСОБА_2 .

Сам факт висловлювання ОСОБА_2 нецензурно і образ ОСОБА_1 в ході конфлікту не є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП. До того ж, як встановлено, сварка і образи були взаємними.

Крім цього, як встановлено, відносно ОСОБА_1 також складено адмінпротокол за вчинення домашнього насильства 08.05.2021 року відносно ОСОБА_3 .

Також слід враховувати, що суть правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, зводиться до вчинення таких дій, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, об`єктивна сторона складу ч.1 ст.173-2 КУпАП має обов`язкову ознаку - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Проте, в протоколі не вказано, чи було встановлено можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому ОСОБА_1 .

За таких обставин, з матеріалів провадження, а також пояснень потерпілого не вбачається, що дії ОСОБА_2 могли завдати ОСОБА_1 чи завдали йому фізичної чи психологічної шкоди, встановлення настання якої є обов`язковим.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні в справі «Опуз проти Туреччини» (Opuz v. Turkey no. 33401/02 від 09.06.2009) Європейський суд прийшов до висновку, що насильство в сім`ї не є приватною чи сімейною справою, але є проблемою, яка зачіпає суспільні інтереси, що в свою чергу вимагає ефективних дій з боку держави. Суд також зазначив, що недостатньо мати закони щодо протидії домашньому насильству, більш важливішим є наявність ефективних механізмів їхньої реалізації.

Для того, щоб відрізнити насильство від конфлікту, необхідно звернути увагу на те, що насильство є результатом свідомих дій людини і характеризується такими основними ознаками: умисність; спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, економічних, чи пов`язаних з вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство. Насильство - це умисні дії однієї або кількох осіб, що спричиняють шкоду іншій особі, порушують права і свободи та відбуваються в умовах значної переваги сил тих, хто скоює ці дії, що унеможливлює самозахист особи, котра страждає від цих дій. Якщо у вказаних діях відсутня хоча б одна з наведених ознак, такі дії не є насильством. Конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби. Під час конфлікту часто відсутні одна чи кілька вищеперераховані ознаки. Ескалація конфлікту може привести до насильства, та не обов`язково завжди приводить.

З огляду на наведене, встановлені при розгляді справи дійсні обставини події свідчать про те, що 08.05.2021 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 мав місце конфлікт, сварка на побутовому ґрунті, з відсутністю наведених ознак домашнього насильства, в тому числі певного потерпілого, у якого б внаслідок психологічного насильства виникло побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, якому би було спричинено емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, могла бути чи була завдана шкода фізичному чи психічному здоров`ю.

Також при прийнятті рішення у справі підлягає застосуванню конститційний принцип, закріплений у ст.62 Конституції України, згідно якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, в ході судового розгляду даної справи не встановлено в діях вчинених ОСОБА_2 близько 19.00 год. 08.05.2021 року щодо батька його дружини ОСОБА_1 всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.173-2 КУпАП, та доказів щодо наявності саме домашнього насильства зі сторони ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_1 , відносно якого також складений адміністративний протокол за домашнє насильство щодо доньки і з приводу тієї ж події, що свідчить про відсутність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу цього правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, вважаю за необхідне провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_2 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: С.Ю. Колодяжний