Справа № 203/108/21
Провадження № 3/0203/476/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року м. Дніпро

Суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Вусик Є.О., за участі представника Дніпровської митниці Держмитслужби Романенко І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого уповноваженим представником ПП «ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0341/11000/20 від 01 жовтня 2020 року 16.08.2019 та 17.09.2019 відповідно до контракту № GSW-18/06/19-OB від 18.06.2019, який укладено між продавцем ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" в особі представника ОСОБА_1 та покупцем естонською компанією OU "GRAINEXPO" (Реєстраційний номер 12986319. Адреса: Harju maakond,Tallinn, Kesklinna linnaosa, J. Vilmsi tn 53a-308, 10147, Estonia) в особі Члена Правління Севака Чіркіняна Запорізькою митницею ДФС здійснено митне оформлення в режимі експорт пшениці м`якої, не насіннєвої, українського походження 2, 3, 4 класу, насипом, врожаю 2019 року за періодичними митними деклараціями типу ЕК10РР № UA112040/2019/002694 та № UA112040/2019/002967.

До митного оформлення товар заявлено ТОВ "ГРЕЙНЕКС-БРОКЕР" (), яке діяло на підставі Договору доручення про надання послуг від 26.12.2018 № 221-МБ/Н, укладеного з ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ".

Частину зазначеного вище товару, а саме: пшеницю м`яку, не насіннєву, українського походження 3 класу, насипом, врожаю 2019 року, вагою 99281 кг. 12.10.2019 було вивезено за межі митної території України через пункт пропуску «Бердянський морський торговельний порт» Запорізької митниці ДФС на т/х т/х "ARMONIA" (прапор Панами), а 19.10.2019 до Запорізької митниці ДФС було подано додаткові митні декларації типу ЕК10ДР № UA110210/2019/003134 та № UA110210/2019/003136.

Під час митного оформленні зазначеної вище пшениці, декларантом були подані наступні документи: зовнішньоекономічний контракт від 18.06.2019 № GSW-18/06/19-OB; специфікація від 08.08.2019 № WHE 08/08/19-OBW до контракту від 18.06.2019 № GSW-18/06/19-OB; специфікація від 04.09.2019 № WHE 04/09/19-OBW до контракту від 18.06.2019 № GSW-18/06/19-OB; додаткова угода № 1 від 09.08.2019 до специфікації від 08.08.2019 № WHE 08/08/19-OBW до контракту від 18.06.2019 № GSW-18/06/19-OB; додаткова угода № 2 від 02.09.2019 до специфікації від 08.08.2019 № WHE 08/08/19-OBW до контракту від 18.06.2019 № GSW-18/06/19-OB; додаткова угода № 1 від 10.10.2019 до специфікації від 04.09.2019 № WHE 04/09/19-OBW до контракту від 18.06.2019 № GSW-18/06/19-OB; проформа інвойс від 13.09.2019 № WHE-08/08/19-OBW-5; проформа інвойс від 03.10.2019 № WHE-04/09/19-OBW-1; інвойс-фактура від 15.10.2019 № WHE-08/08/19-OBW-12; інвойс-фактура від 15.10.2019 № WHE-04/09/19-OBW-2; ордерний коносамент від 12.10.2019 № 3; ордерний коносамент від 12.10.2019 № 5.

Листом Департаменту запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил Державної митної служби України від 28.07.2020 № № 20/20-02-01/7.5/1696 на адресу Дніпровської митниці Держмитслужби скеровано відповідь митних органів Республіки Естонії від 30.06.2020 № 14-1/14622-2, в якій зазначено, що естонська компанія "GRAINEXPO OU" зареєстрована в естонському Комерційному реєстрі (роздруківку реєстру додано до відповіді), але компанія насправді не існує і не є діючою в Естонії не зареєстрована в реєстрі ПДВ, не зареєстровано жодних угод купівлі-продажу і жодних експортів-імпортів через Естонію в базах даних. Також компанія "GRAINEXPO OU" ніколи не подавала жодних звітів до естонських податкових та митних органів.

Відповідно, ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" зовнішньоекономічний контракт від 18.06.2019 № GSW-18/06/19-OB з естонською компанією "GRAINEXPO OU" не укладала.

Таким чином, ОСОБА_1 , вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України пшениці м`якої, не насіннєвої, українського походження 4 класу, насипом, врожаю 2019 року, вагою 151 801 кг. та пшениці м`якоїу, не насіннєвої, українського походження 3 класу, насипом, врожаю 2019 року, вагою 99 281 кг., загальною вартістю 36 354,37 долари США (що складає 891 793,38 грн. по курсу НБУ на день переміщення товару через митний кордон України 12.10.2019), з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача вищевказаного товару - компанії "GRAINEXPO OU". Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 МК України.

В судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав заяву про відкладення судового засідання, що не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Представник митниці в судовому засіданні просила визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 100% вартості товару та конфіскації товару.

Представник особи, що притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Мельніченко Д.О. у судове засідання, також, не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не надала, заяв про відкладення не надходило.

Однак, у попередніх судових засіданнях адвокат Мельніченко Д.О. надала суду заперечення на протокол про порушення ОСОБА_1 митних правил №0341/11000/20 від 01.10.2020 року та просила закрити провадження у справі оскільки відсутні ознаки порушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Обґрунтовуючи заперечення на протокол, адвокат Мельніченко Д.О. зазначила, що під час оформлення митного вантажу ОСОБА_1 були надані всі документи, передбачені чинним законодавством, вантаж було замитнено та він перетнув митний кордон України, що підтверджується оформленням декларації та відмітками про перетин кордону. Посилання митниці щодо неправдивих відомостей про одержувача товару компанії ОU "GRAINEXPO не відповідають дійсності і спростовуються наявними матеріалами у справі, а саме контрактом №GSW-18/06/19-ОВ від 18 червня 2019 року з додатками та сертифікаціями до нього, укладений між ОU "GRAINEXPO (Естонія) та ПП «ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ». Товар, який поставляється за даним контрактом, визначається у специфікаціях до контракту. Даний контракт є чинний, виконувався сторонами в повному обсязі. ОСОБА_1 було здійснено оформлення митного вантажу виключно відповідно до визначеного законом порядку, жодних зауважень ані до оформлення, ані після оформлення зі сторони митних органів не виникало. Вважає посилання Митного органу на лист Державної митної служби від 28.07.2020 року № 20/20-02-01/75/1696 безпідставним та необґрунтованим.

Адвокат звертає увагу суду, що за поставлений товар покупцем було здійснено безготівкові оплати грошових коштів в іноземній валюті; підставою для оплат є відповідний контракт, а платником та отримувачем коштів сторони контракту відповідно.

Також, у поясненнях значиться, що у відповідності до Закону Естонської Республіки «Про податок на прибуток» та Комерційного кодексу Естонської Республіки податки сплачуються після розподілу прибутку, про що в Податково - митний департамент Естонської Республіки повідомляється після виплати дивідендів шляхом подання декларації. Всі декларації, передбачені чинним законодавством Естонської республіки, OU «GRAINEXPO» були вчасно подані. Податки були сплачені у визначені чинним законодавством строки. OU «GRAINEXPO» не є платником податку з обороту (VAT) і тому не подає звітність про податок з обороту. OU «GRAINEXPO» не подає інформацію та не здійснює реєстрацію угод купівлі-продажу, в тому числі з експорту/імпорту в митні органи Естонської Республіки, оскільки не здійснює жодних операцій (угод купівлі-продажу, в тому числі з експорту/імпорту) на території Естонської Республіки.

Суд, заслухавши думку представника Дніпровської митниці Держмитслужби, дослідивши заперечення представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного висновку.

За змістом ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі ст. 489 МК України та ст. 280 КУпАП, при розгляді справи підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 1 ст. 483 МК України передбачено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Зі змісту правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, випливає, що об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Необхідно враховувати, що підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митних органів на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.

Документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо не відповідають дійсності: - недійсні документи, тобто документи, що втратили юридичну силу.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Таким чином, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару - є підробленими, чи, одержані незаконним шляхом або містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме під час подання органу доходів і зборів документів на митне оформлення товару, як підстави для переміщення таких товарів.

За змістом ст. 264 МК України, митна декларація приймається та реєструється органом доходів та зборів. Подання митної декларації повинно супроводжуватися наданням митному органу комерційних супровідних та інших необхідних документів, перелік яких визначений у ст. 335 цього Кодексу. Митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості, і до неї додано всі необхідні документи. Дата і час прийняття митної декларації фіксуються посадовою особою митного органу, що її прийняла шляхом її реєстрації. З моменту прийняття митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант, або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Так, відповідно до матеріалів справи вбачається, що до Дніпропетровської митниці ДФС відповідно до контракту № GSW-18/06/19-OB від 18.06.2019, який укладено між продавцем ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" в особі представника ОСОБА_1 та покупцем естонською компанією OU "GRAINEXPO" (Реєстраційний номер 12986319. Адреса: Harju maakond,Tallinn, Kesklinna linnaosa, J. Vilmsi tn 53a-308, 10147, Estonia) в особі Члена Правління Севака Чіркіняна Запорізькою митницею ДФС здійснено митне оформлення в режимі експорт пшениці м`якої, не насіннєвої, українського походження 2, 3, 4 класу, насипом, врожаю 2019 року за періодичними митними деклараціями типу ЕК10РР № UA112040/2019/002694 та № UA112040/2019/002967.

Запорізькою митницею ДФС, перевіривши документи, подані для митного оформлення, не виявилено порушень митних правил.

Підставою ж для складення протоколу про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, відносно ОСОБА_1 став лист Департаменту запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил Державної митної служби України від 28.07.2020 № № 20/20-02-01/7.5/1696 на адресу Дніпровської митниці Держмитслужби скеровано відповідь митних органів Республіки Естонії від 30.06.2020 № 14-1/14622-2, в якій зазначено, що естонська компанія "GRAINEXPO OU" зареєстрована в естонському Комерційному реєстрі (роздруківку реєстру додано до відповіді), але компанія насправді не існує і не є діючою в Естонії не зареєстрована в реєстрі ПДВ, не зареєстровано жодних угод купівлі-продажу і жодних експортів-імпортів через Естонію в базах даних. Також компанія "GRAINEXPO OU" ніколи не подавала жодних звітів до естонських податкових та митних органів.

У зв`язку з зазначеним, митний орган дійшов висновку, що ОСОБА_1 , будучи представником ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ", здійснив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України пшениці з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача вищевказаного товару - компанії "GRAINEXPO OU".

За вимогами ч. 1 ст. 492 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється державною мовою.

Тому, суддя може надати відповідну оцінку документам, які стали підставою складання відносно особи протоколу про порушення митних правил, та які є в розумінні митного органу доказами вчинення ним адміністративного правопорушення, лише за наявності належним чином оформленого перекладу з мови оригіналу на українську мову.

В даному випадку, слід враховувати положення ст. 503 МК України, яка чітко визначає, що перекладачем може бути особа, яка володіє мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу під час провадження у справі про порушення митних правил. Як перекладач може виступати посадова особа митного органу.

Лист митних органів Республіки Естонії від 30.06.2020 №14-1/14622-2 має неофіційний переклад на українську мову, про що свідчить відповідна відмітка на вказаному документі, його переклад здійснений ОСОБА_2 , однак жодних відомостей щодо цієї особи, в частині відповідності її вимогам ст. 503 МК України, матеріали справи не містять. Крім того, до цього листа органом митниці додано тільки один документ на 2 аркушах (замість зазначених 13 сторінок) - витяг з інформаційної системи реєстру підприємців, який було офіційно перекладено відділом іноземних перекладів Дніпропетровської торгово-промислової палати, зміст якого протирічить змісту листа митних органів Республіки Естонії від 30.06.2020 №14-1/14622-2, оскільки в ньому зазначено про те, що компанія "GRAINEXPO OU", основним видом діяльності якої є, зокрема, оптова торгівля зерном, у 2017-2019 роках подавала річні звіти.

Окрім цього, представником ОСОБА_3 також було надано зазначений витяг з інформаційної системи реєстру підприємців Естонії, переклад якого було здійснено Бюро перекладів «ЛА-МАНШ», зміст якого відповідає змісту витягу, наданому органом митниці.

Відповідно до заперечень захисника вказаний контракт, укладений між ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" та естонською компанією "GRAINEXPO OU", є законним і чинним, ніколи судовим рішенням не визнавався недійсним чи неправомірним. У ОСОБА_1 не було підстав для сумнівів щодо естонської компанії "GRAINEXPO OU", її дієздатність і правомірність перевірялася.

В судовому засіданні було досліджено: запит адвоката Мельниченко Д.О. від 29.01.2021 року та відповідь на запит №29-01-21 від 29.01.2021 року, переклад якого було зроблено Бюро перекладів «Дамінір», відповідно до яких OU «GRAINEXPO» щорічно подає аудійовану фінансову звітність в Комерційний Регістр Естонської Республіки у відповідності до чинного законодавства Естонської Республіки. Річна податкова звітність в Естонській Республіці не подається, оскільки відсутній податок на нерозподілений прибуток. Компанія не є платником податку з обороту і тому не подає звітність про податок з обороту. Також даною відповіддю повідомлено, що компанія не подає інформацію та не здійснює реєстрацію угод купівлі-продажу, в тому числі з експорту/імпорту митні органи Естонської Республіки, оскільки не здійснює жодних операцій (угод купівлі-продажу) на території Естонії. Щодо подальшого розпорядження товару у відповіді зазначено, що він до Естонії не імпортувався, а був проданий третім особам та доставлений теплоходами в країни призначення: Туреччина, Туніс, Єгипет, Ліван, Лівія, Ізраїль, Ємен, Італія, Саудівська Аравія, Греція. На підтвердження оплати за контрактом представником було надано акт звірки від 19.01.2021 року, підписаний сторонами контракту, відповідно до якого заборгованість по оплаті за контрактом відсутня. Платіжне доручення через систему Свіфт суд не приймає до уваги, оскільки не надано його офіційного перекладу.

Таким чином, встановлено, що контракт № GSW-18/06/19-OB від 18.06.2019, підписаний між продавцем ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" в особі представника ОСОБА_1 та покупцем естонською компанією OU "GRAINEXPO" в особі Члена ОСОБА_4 , містить всі істотні умови договору. Згідно матеріалів провадження зазначений в специфікації до контракту товар 04.12.2019 було вивезено за межі митної території України через пункт пропуску «Бердянський морський торговельний порт» Запорізької митниці ДФС на т/х "ARMONIA" (прапор Панами), після чого було проведено оплату.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до ст. 266 МК України ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" виконало вказані у цій статті обов`язки, оскільки всі відомості щодо одержувача товару були зазначені у наданих для митного оформлення документах відповідно до умов укладеного контракту.

Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

А тому, у суду немає підстав вважати, що митному органу, як підставою переміщення та митного оформлення, було подано документи що містять неправдиві відомості щодо одержувача вищевказаних товарів компанії "GRAINEXPO OU".

Таким чином, з огляду на вищенаведене, митним органом не доведено обставин вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України пшениці з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача вищевказаного товару - компанії "GRAINEXPO OU", а тому є недоведеним наявність об`єктивної та суб`єктивної сторони інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України.Вказаний висновок, який ґрунтується лише з отриманої інформації на підставі листа митних органів Республіки Естонії,не може бути підставою для складання протоколу про порушення митних правил, а тим паче, розглядатися, як доказ вини особи.

Крім того, відповідно до статті 25 Закону України «Про міжнародне приватне право» особистим законом юридичної особи вважається право держави місцезнаходження юридичної особи, тобто держави, у якій юридична особа зареєстрована або іншим чином створена згідно з правом цієї держави. Згідно статті 26 зазначеного Закону цивільна правоздатність та дієздатність юридичної особи визначається особистим законом юридичної особи. Звідси випливає, що дієздатність юридичної особи - Покупця регулюється виключно законодавством Естонії.

Митний кодекс України не передбачає будь-яких зобов`язань ані декларанта, ані будь-якого громадянина України щодо вивчення норм іноземного законодавства та здійснення перевірки їх дотримання Покупцем товару, зважаючи, зокрема, на відсутність правового механізму для такої перевірки та неможливість її здійснення громадянином України.

Таким чином, наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також, на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 41 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України вбачається, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 ЗУ «Про міжнародні договори» вбачається, що міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України.

Таким чином, в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав і основоположних свобод», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Відповідно до ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України», принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини вказує, що усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачити повною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія.

Принцип правової визначеності є необхідним елементом принципу верховенства права. В свою чергу, вимоги державного органу, які адресовані суб`єкту господарювання під час проходження тих чи інших адміністративних процедур, мають бути аналогічними із практикою застосування таких процедур і в інших умовах.

Згідно ч. 2 ст. 528 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених частиною першою статті 527 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справу, виносить, зокрема, постанову про закриття провадження у справі.

Провадження у справах про порушення митних правил, згідно ст. 487 МК України, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 247 КУпАП встановлені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю: за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, розглянувши справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх належними та допустимими доказами, суд дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 9-11, 221, 247 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 483, 527, 528, 529 МК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України - закрити, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є.О. Вусик