Справа № 522/4442/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Осіік Д.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24.02.2021 року серії ДПР18 № 137265, 24.02.2021 року о 00 годині 24 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини роту, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драгер» та проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно водія ОСОБА_1 складений вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , його захисник адвокат Московський В.П. заперечували проти вищенаведених відомостей протоколу про адміністративне правопорушення від 24.02.2021 року серії ДПР18 № 137265. Зазначали про те, що ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння 24.02.2021 року вночі, не керував транспортним засобом.

В судове засідання також викликались свідки, з пояснень який дійти до висновку щодо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не вдається за можливе.

Заслухавши доводи осіб, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність наступає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку такого огляду.

Так, з матеріалів справи вбачається, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 24.02.2021 року серії ДПР18 № 137265, поясненнями ОСОБА_2 , які останнім було надано співробітникам поліції 24.02.2021 року.

Між тим, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння не підтвердився свідками допитаними в судовому засіданні, відеозаписом подій, що наявний в матеріалах справи, іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, 03.06.2021 року, до суду надійшла заява ОСОБА_2 , в якій останній зазначив про те, що факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння він не бачив. Вказував на наявність неприязних стосунків, які виникли між ним та ОСОБА_1 24.02.2021 року.

З огляду на вищевикладене, суд звертає увагу, що єдиним доказом наявності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння є протокол про адміністративне правопорушення від 24.02.2021 року серії ДПР18 № 137265.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, обєктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а викладено правову позицію про те, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З огляду на вищевикладене, а зокрема на те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного правопорушення, інших доказів щодо винуватості останнього матеріали справи не містять, суд приходить до висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, адміністративне провадження слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 130, 221, 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: