Справа №760/6509/21
Провадження №3/760/3681/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2021 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Козленко Г.О., за участю секретаря Король О.О., представника Київської митниці Короля Л.І., розглянувши матеріали, що надійшли від Київської митниці про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина республіки Польща ОСОБА_1 , у зв`язку з порушенням митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України,-

ВСТАНОВИВ:

03.03.2021 року Київська митниця Держмитслужби звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва із справою про порушення митних правил відносно громадянина Республіки Польща ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 483 МК України.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0025/10000/21 від 11.01.2021 року 27.08.2020 громадянином України ОСОБА_3 27.08.2020 здійснено переміщення через митний кордон України у пункті пропуску «Ягодин - Дорогуск» митного посту «Ягодин» Волинської митниці Держмитслужби на митну територію України транспортного засобу марки «NISSAN» моделі «Qashqai», VIN-номер: НОМЕР_1 .

Як підставу для переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України Волинській митниці Держмитслужби було надано: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 17.11.2018 року № НОМЕР_2 , дарча від 12.08.2020 № б/н.

За інформацією, що міститься в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 17.11.2018 № НОМЕР_2 (графа «В») дата першої реєстрації транспортного засобу марки «NISSAN» моделі «Qashqai», VIN-номер: НОМЕР_1 - 30.11.2012.

Згідно інформації, наданої митному органу авторизованим дилером на території Черкаської області дилерської мережі створеної дистриб`ютором ТОВ «Ніссан Мотор Україна» -ТОВ «Метка» дата першої реєстрації зазначеного вище транспортного засобу - 30.11.2011 року.

За результатами проведеного дослідження згідно висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 14.12.2020 року № -0500, встановлено, що першопочатковий текст графи «В» свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 17.11.2018 № НОМЕР_2 в зміст друкованого тексту «2012» внесені зміни шляхом підчистки останньої друкованої цифри року «2012» з подальшою допечаткою цифри «2».

Згідно наданих письмових пояснень ОСОБА_4 , автомобіль марки «NISSAN» моделі «Qashqai», VIN-номер: НОМЕР_3 та документи на нього (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 17.11.2018 Ка 2018FD69524, дарча від 12.08.2020 № б/н) ОСОБА_4 отримав від громадянина Польщі ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ). Перелічені документи з моменту їх отримання (26.08.2020) від громадянина Польщі - ОСОБА_5 , знаходились у ОСОБА_4 в незмінному стані.

Таким чином, внаслідок дій громадянина ОСОБА_5 ( ОСОБА_1 ), 27.08.2020 через пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск» митного посту «Ягодин» Волинської митниці Держмйтслужби через митний кордон України здійснено переміщення на митну територію України товару - автомобіль марки «NISSAN» моделі «Qashqai», VIN-номер: НОМЕР_1 , з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення такого товару підробленого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 17.11.2018 № НОМЕР_2 , чим вчинено правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

У судовому засіданні представник Київської митниці Держмитслужби пояснив, що ОСОБА_1 порушив митні правила, у зв`язку з чим щодо останнього складено протокол про порушення митних правил № 0025/10000/21 за ч. 1 ст. 483 МК України. Зазначив, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення митних правил передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, а саме дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підробленого документу - свідоцтва про реєстрацію в частині дати першої реєстрації, що впливає на розмір податків і зборів під час митного оформлення.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що придбав зазначений автомобіль 2012 року випуску у громадянина Франції арабського походження, від якого отримав й свідоцтво про реєстрацію. Після того, як потрапив на цьому автомобілі в аварію та не зміг продати позбувся нього, передавши для благодійності до України.

Захисник у судовому засіданні зазначив, що проведеним митним розслідуванням не зібрано доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. Останній не ввозив автомобіль на митну територію України, у правовідносини з митними органами України не вступав. Просив закрити справу у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши отримані матеріали, вбачається наступне.

27.08.2020 через митний кордон України у пункті пропуску «Ягодин - Дорогуск» митного посту «Ягодин» Волинської митниці Держмитслужби на митну територію України було ввезено автомобіль марки «NISSAN» моделі «Qashqai», VIN-номер: НОМЕР_1 . Переміщення автомобіля через митний кордон України здійснювалось гр-ном України ОСОБА_3 , який надав як підставу для переміщення цього транспортного засобу через митний кордон України свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 17.11.2018 року № НОМЕР_2 та дарчу від 12.08.20202 б/н.

За інформацією, що міститься в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 17.11.2018 № НОМЕР_2 (графа «В») дата першої реєстрації транспортного засобу марки «NISSAN» моделі «Qashqai», VIN-номер: НОМЕР_1 - 30.11.2012.

Проведеним експертним дослідженням Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 14.12.2020 року № -0500, встановлено, що першопочатковий текст графи «В» свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 17.11.2018 № НОМЕР_2 в зміст друкованого тексту «2012» внесені зміни шляхом підчистки останньої друкованої цифри року «2012» з подальшою допечаткою цифри «2».

Отже, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 17.11.2018 № НОМЕР_2 , яке слугувало підставою для переміщення автомобіля через митний кордон України, містить неправдиві відомості в частині дати першої реєстрації.

Диспозицією ч. 1 статті 483 МК України передбачено, що відповідальність за дане правопорушення настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

З наданих суду матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не переміщував зазначений автомобіль через митний кордон України та не надавав митному органу документів, як підставу для його переміщення у спосіб, визначений диспозицією ч.1 ст. 483 МК України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Матеріали справи не містять доказів існування умислу ОСОБА_1 , як обов`язкового елементу суб`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, спрямованого на переміщення автомобіля через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом надання як підстави для переміщення підроблених документів або документів, що містять неправдиві відомості, зокрема про дату першої реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зокрема відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується па конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обгрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі, суду не надано та не зазначено про наявність таких доказів. Не надано і належних доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 прямого умислу на вчинення дій, відповідальність за які, передбачена ч. 1 ст. 483 МК України.

У матеріалах справи відсутні та не надавались у судовому засіданні будь-які дані чи належні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив протиправні дії та має нести відповідальність за дані, що містяться у свідоцтві про реєстрацію, яке слугувало підставою для переміщення товару на територію України. Тобто за дії, що були спрямовані на приховування від митного контролю та утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на відсутність достовірних і достатніх відомостей про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та враховуючи вимоги закону, що сумніви мають трактуватись на користь притягуваного до відповідальності, вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 МК України, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Керуючись статтями 458, 483, 527-529 МК України, статтями 9, 247, 283, 284, 294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо громадянина республіки Польща ОСОБА_1 , у зв`язку з порушенням митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, шляхом подання скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя - Г.О. Козленко