Справа №585/643/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Євлах О. О.
Номер провадження 33/816/243/21 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 154 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 травня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., з участю секретаря судового засідання Сітало Я. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення № 585/643/21 за апеляційною скаргою захисника СИВЕНКА В. М. на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 березня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий по АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

захисника адвоката Сивенка В. М.,

потерпілої ОСОБА_3 ,

представника потерпілої адвоката Осіпова Ю. В.,

установив:

установив:

В поданій апеляційній скарзі захисник СИВЕНКО В. М. просить скасувати постанову судді, а провадження в справі закрити в зв`язку з відсутністю складу правопорушення, оскільки собака напав на потерпілу в темну пору доби і потерпіла не могла бачити, який собака на неї напав. Потерпіла плутає місця укусів собаки. Жоден свідок не бачив, який собака покусав потерпілу і чий саме це собака. У протоколі, на підставі якого до ОСОБА_2 було застосовано стягнення є посилання на п.п. 10.2.3. Порядку утримання тварин у м. Ромни, затвердженого рішенням Роменської міської ради від 24.02.2012, однак такий підпункт у вказаному порядку відсутній. Крім того, судом не було з`ясовано, що за територія, на якій собака вкусив потерпілу і чи законно остання там знаходилась. При цьому протокол про адміністративне правопорушення складений 05.03.2021, в той час як події відбулися 24.02.2021.

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30.03.2021 притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 51 грн з конфіскацією тварини собаки породи «Сенбернар», який належить ОСОБА_2 . Стягнуто на користь держави 454 грн судового збору.

Згідно постанови 24.02.2021 о 19:30 по вул. Коваленка в м. Ромни собака породи «Сенбернар» ОСОБА_2 , перебуваючи в громадському місці на вулиці, без повідка та намордника, вкусив ОСОБА_3 за ногу, руку, заподіявши шкоду її здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 10.2.3 Порядку утримання тварин у м. Ромни, затвердженого рішенням Роменської міської ради від 24.02.2012.

Вислухавши доводи ОСОБА_2 та його захисника Сивенка В. М., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити, доводи потерпілої ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 про залишення судового рішення без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а згідно ст. 280 цього Кодексу при розгляді справи суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 154 КУпАП передбачена відповідальність за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, при цьому ч. 2 зазначеної статті установлено відповідальність за ті самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну. При цьому диспозиція цієї норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки фізичних та юридичних осіб щодо утримання домашніх тварин та поводження з ними, що кореспондується з положеннями ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження» № 3447-IV від 21 лютого 2006 року (далі Закон), який регулює відносини, що виникають у зв`язку з утриманням тварин та поводженням із ними фізичних та юридичних осіб, зокрема утримання домашніх тварин.

Відповідно ст. 9 цього Закону, особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду, а згідно ст. 22 при поводженні з домашньою твариною особа, яка її утримує, зобов`язана забезпечити наявність намордника, повідка, що необхідні для здійснення вигулу домашньої тварини поза місцем її постійного утримання.

Зазначеним ЗУ встановлено, що правила утримання домашніх тварин установлюються безпосередньо органами місцевого самоврядування.

Зокрема, відповідно п. 10.2 «Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів та додержання тиші в громадських місцях м. Ромни», затверджених рішенням 20 сесії Роменської міської ради VI скликання від 24,02.2012, громадяни-власники тварин зобов`язані вигулювати собак тільки на повідку і в наморднику, крім декоративних порід, уникати при цьому місць масового скупчення людей, особливо дітей.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 091717 від 05 березня 2021 року, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшла висновку про доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, що підтверджується, крім протоколу, доказами у справі, зокрема:

- показаннями в суді апеляційної інстанції потерпілої ОСОБА_3 , згідно яких саме собака ОСОБА_2 напала на неї та вкусила за ногу та руку. Після цього саме ОСОБА_2 забрав свого собаку і відвів його у свій двір, а потім прийшла його дружина ОСОБА_5 , яка й обробила їй рани, викликала таксі, відвезла до лікарні, де ОСОБА_5 не заперечувала про те, що це їх собака;

- показаннями в суді апеляційної інстанції свідка ОСОБА_6 , згідно яких ОСОБА_3 поверталася від неї до себе додому, коли на неї напав собака сусіда ОСОБА_2 і спричинив укуси. Рани ОСОБА_3 допомагала обробляти ОСОБА_5 ;

- показаннями в суді першої інстанції свідка лікаря ОСОБА_7 , який перебував на чергуванні в Роменській ЦРЛ, коли до нього звернулася ОСОБА_3 , яку покусав собака, і він їй обробив рани. Його повідомили, що ОСОБА_3 покусав собака сусідів ОСОБА_8 ;

- довідками про огляд потерпілої ОСОБА_3 хірургом, згідно якої ОСОБА_3 має рани укусів тварини;

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Таким чином, вказані вище докази свідчать про те, що саме ОСОБА_2 беззаперечно є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, оскільки він як власник тварини утримував собаку породи «Сенбернар» на момент події від 24 лютого 2021 року і не забезпечив безпеки оточуючих людей і тварин, тобто порушив правила утримання собак.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що собака напав на потерпілу в темну пору доби і вона не могла бачити, що це за собака, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають, оскільки вони спростовуються дослідженими доказами у справі. При цьому потерпіла із самого початку наполягала на тому, що її вкусив собака ОСОБА_2 .

Твердження захисту, що потерпіла плутає місця укусів собаки, не заслуговують на увагу, оскільки не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи.

Відсутність будь-яких безпосередніх свідків-очевидців спричинення собакою укусів не спростовують показання потерпілої та інших досліджених доказів у справі.

Некоректне посилання на п.п. 10.2.3 Порядку утримання тварин у м. Ромни у протоколі про адміністративне правопорушення апеляційний суд вважає наслідком помилки працівника поліції, що з огляду на вимоги ст. 280 КУпАП суттєво не впливає на встановлення фактичних обставин вчинення правопорушення і визнання протоколу неналежним, недостовірним чи недопустимим доказом. Зокрема, зазначена помилка не спотворює змісту протоколу та автоматично не створює ситуацію, за якої цей процесуальний документ є недійсним, а докази недопустимими, оскільки при вирішенні цього питання необхідно виходити насамперед з істотності порушення прав, законних інтересів і свобод ОСОБА_2 , так як не усі порушення норм процесуального закону, допущені під час оформлення документів та збирання доказів стороною провадження у справі уповноваженим працівником поліції є підставою для визнання цих доказів недопустимими. При цьому як у суді першої інстанції, так і в ході апеляційного розгляду, ОСОБА_2 не заперечував того, що провадження в справі розпочато та здійснювалося саме відносно нього за фактом укусів його собаки потерпілої ОСОБА_3 , а тому доводи апеляційної скарги захисника з цього приводу є необґрунтованими.

Потерпіла в суді апеляційної інстанції чітко і недвозначно пояснила, де саме її покусав собака ОСОБА_2 і що це за територія, а тому доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не з`ясував на якій території собака вкусив потерпілу і чи законно остання там знаходилась, також є необґрунтованими. При цьому ця територія не є територією з обмеженим доступом до неї потерпілої, не належить на праві власності ОСОБА_2 чи будь-якій іншій фізичній або юридичній особі.

Необхідно зауважити, що відповідно положень ст. 1187 ЦК, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням диких звірів, у тому числі собак, що створює підвищену небезпеку для осіб, тому за собаку, яка спричинила шкоду іншій особі, несе відповідальність його власник чи інша особа, яка на відповідній правовій підставі володіє, використовує або утримує цю тварину.

Той факт, що протокол про адміністративне правопорушення складений 05.03.2021, в той час як події відбулися 24.02.2021, не суперечить положенням ст. 254 КУпАП, згідно якої про вчинення правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою не пізніше 24-х годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Тобто початком складання протоколу є момент виявлення (встановлення) особи, яка вчинила правопорушення, а не час вчинення правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 154 КУпАП дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.

Суддя суду першої інстанції не вийшла за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30.03.2021 про притягнення ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника СИВЕНКА В.М. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов