Справа №487/1118/21
Провадження № 33/812/277/21
Категорія: ст. 124 КУпАП /
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 серпня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання - Хоминим І.В.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Могильди Ю.В., представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Гречаної Є.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Могильди Юлії Володимирівни на постанову, яку ухвалив Заводський районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Кузьменка В.В., у приміщенні цього суду 07 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124КУпАП, та закрито провадження у справі через закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №110072 від 19 квітня 2021 р., 11 січня 2021 р. о 17 год. 15 хв. в м. Миколаєві, на перехресті вул. Херсонське Шосе та вул. Кругова водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом DAEWOO LANOS, державний номер НОМЕР_1 , був неуважний, не врахував обстановку та здійснив рух на перехрестя на забороняючий, а саме жовтий сигнал світлофору, та допустив зіткнення із завершуючим маневр ліворуч у зустрічному напрямку а/м MAZDA 329, н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 2.5 б, п. 8.7.3 ґ, п. 8.10 ПДР, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 червня 2021 р. ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Не погодившись із зазначеною постановою, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Могильда Ю.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції змінити, а саме: виключити абзац наступного змісту: «Письмові пояснення захисника Могильди Ю.В., по суті вчиненого адміністративного правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №110072 від 19 квітня 2021 р., постановою про закриття кримінального провадження від 29 березня 2021 р., витягом з ЄРДР від 12 січня 2021 р., протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11 січня 2021 р., висновком експерта №205 від 26 лютого 2021 р., протоколом огляду предмету від 11 березня 2021 р., висновком експерта №СЕ-19/115-21/3513-ІТ від 22 березня 2021 р. свідчать про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3 «б», п. 8.7.3 «г», п. 8.10 Правил дорожнього руху, а тому в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу»; викласти резолютивну частину за виключенням абзацу першого в наступній редакції: «Провадження в справі стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення».

Вважає, що оскаржувана постанова прийнята судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, внаслідок неповного з`ясування усіх фактичних обставин справи, необ`єктивного та упередженого її розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №110072, який розглядався Заводським районним судом м. Миколаєва і в результаті чого була винесена оскаржувана постанова, складався на підставі постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 29 березня 2021 р. у зв`язку з відсутністю в діянні одного з учасників ДТП складу кримінального правопорушення. Оскільки ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 29 квітня 2021 р. була скасована вказана постанова про закриття кримінального провадження від 29 березня 2021 р., то й була автоматично усунута підстава для складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №110072, так як даною ухвалою суду апеляційної інстанції справу було повернуто для продовження досудового розслідування, в ході якого ще належить встановити винуватця ДТП та ряд інших важливих для встановлення істини по справі деталей. Скаржник звертає увагу суду на те, що ним 07 травня 2021 р. до Заводського районного суду м. Миколаєва подавалась заява про закриття провадження в адміністративній справі згідно приписів п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП (відсутність події та складу адміністративного правопорушення). Крім того, представником скаржника адвокатом Могильдою Ю.В. 04 червня 2021 р. до Заводського районного суду м. Миколаєва була подана заява з проханням провести засідання без її участі з урахуванням раніше поданого до суду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутності складу адміністративного правопорушення. В цій заяві адвокат Могильда Ю.В. повторно звернула увагу на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 29 квітня 2021 р. Тобто, як вказує апелянт, у Заводського районного суду м. Миколаєва на момент розгляду адміністративних матеріалів Управління патрульної поліції у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був фактично відсутній предмет розгляду. Крім того, відеозапис, на підставі якого органи слідства та суд дійшли висновку про порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом, тому що немає посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис. Апелянт також зазначив, що Касаційний господарський суд Верховного Суду своєю постановою від 16 квітня 2021 р. у справі № 927/623/18 визначив: «...у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення». Аналогічна за змістом позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07 лютого 2018 р. у справі № 910/18319/16. Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. Положення ст. 247 КУпАП є імперативними і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження і не вирішувати при ньому жодних інших питань. Крім того, в узагальненому науково-консультативному висновку Вищого адміністративного Суду України зазначалось, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Могильди Ю.В., які підтримали доводи апеляційної скарги, представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Гречаної Є.Й., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу статей 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Вимоги вказаних правових норм були дотримані суддею суду першої інстанції не в повному обсязі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частині 2 статті 251 КУпАП).

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії»(Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Вимоги до протоколу про адміністративне порушення, порядок його складання викладені у статтях 254, 256 КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376 (далі - Інструкція № 1376), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395).

Так, статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Аналогічні вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення викладені в Інструкції № 1376 та Інструкції № 1395.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №110072 від 19 квітня 2021 р., ОСОБА_1 інкримінується вчинення 11 січня 2021 року правопорушення, відповідальність за яке, передбачена статтею 124 ЦПК України.

Згідно із диспозицією статті 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто елементами об`єктивної сторони даного правопорушення, є діяння (дії або бездіяльність) учасників дорожнього руху (порушення Правил дорожнього руху), які призвели до суспільно небезпечних наслідків у вигляді пошкодження вказаних вище об`єктів, та причинно-наслідковий зв`язок між діянням та наслідками.

Між тим, із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №110072 від 19 квітня 2021 р., складеного відносно ОСОБА_1 , вбачається, що в ньому не було зазначено про те, що порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху спричинило пошкодження транспортних засобів учасників дорожньо-транспортної пригоди чи іншого майна.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №110072 від 19 квітня 2021 р., складений відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, не відповідає вимогам статей 254, 256 КУпАП, Інструкції № 1376, оскільки не містить даних, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (настання реальних наслідків у вигляді пошкодження певних об`єктів), що прямо закладено в диспозиції даної статті.

Слід також зазначити, що порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. При цьому необхідно враховувати, що у даній справі протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №110072 від 19 квітня 2021 р. є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ, акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері дотримання правил дорожнього руху (статті 254 і 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, виходячи з положень статті 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, оцінюючи вказаний доказ відповідно ст. 252 КУпАП, слід дійти висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №110072 від 19 квітня 2021 р. складений без дотримання вимог процесуального закону, що тягне за собою визнання цього доказу недопустимим.

Згідно статей 9, 245, 252, 280 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Між тим, судом при розгляді даної адміністративної справи ці вимоги закону не було виконано, свій висновок щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, зокрема щодо настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді пошкодження транспортного засобу через порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, суд зробив всупереч змісту протоколу про адміністративне правопорушення, який таких відомостей не містить, а тому висновки суду, викладені в постанові, не відповідають фактичним обставинам справи.

За такого суд першої інстанції зазначеним обставинам належної правової оцінки не дав та безпідставно визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції закрив провадження у справі у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Такий висновок суду є помилковим.

Так, законодавче регулювання питання закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення здійснюється, зокрема, ст. 38, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді), коли цей строк становить 3 місяці.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі ч.1 ст. 38, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов: - вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; - сплив встановленого законом двомісячного (або тримісячного) строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).

Тобто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Водночас, слід враховувати, що однією з самостійних підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення законодавець визначає відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП). Тобто, у разі якщо факту вчинення адміністративного правопорушення встановлено не буде, то провадження у справі підлягатиме закриттю на підставі п.1 (відсутність події і складу адміністративного правопорушення), а не п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу).

Доводи апеляційної скарги про те що, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, вина особи не встановлюється, є безпідставним, оскільки відповідно до положень п.7 ст. 247 КУпАП, закриття провадження у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення можливо лише в разі встановлення судом в діях правопорушника ознак адміністративного правопорушення, але закінчення на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Однак, приймаючи до уваги, що суд дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, то провадження у справі було необґрунтовано закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

За таких обставин, постанова суду про закриття провадження в справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

При цьому хоча в апеляційній скарзі не наведені доводи, які викладені вище щодо закриття провадження за п. 1 ч. 1 статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю у протоколі про адміністративне правопорушення усіх ознак об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційний суд, враховуючи вимоги частини 7 статті 294 КУпАП, вважає за необхідне через встановлене при розгляді адміністративної справи, яка переглядається, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення процесуального закону вийти за межі доводів апеляційної скарги.

Аргументи апеляційної скарги про те, що під час ухвалення оскаржуваної постанови був фактично відсутній предмет розгляду та була усунута підстава для складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №110072, оскільки ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 29 квітня 2021 р. була скасована постанова слідчого СВ відділення поліції №2 Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області про закриття кримінального провадження від 29 березня 2021 р., є хибними, тому що відповідно до положень статті 247 КУпАП зазначені обставини не виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Могильди Юлії Володимирівни задовольнити частково.

Постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 червня 2021 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП на підставі пункту частини 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.М.Базовкіна