Справа №155/1440/21
Провадження №3/155/622/21
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2021 м.Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Санакоєв Д.Т., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 30.09.2021 року о 21 годині 01 хвилин в с. Новостав по вул. Центральній ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 21011 державні номерні знаки НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння чим порушив вимоги п.2.9(а) ПДР, дане правопорушення вчинене повторно протягом року, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в Горохівській ЦРЛ.

ОСОБА_1 в судові засідання призначені на 18.10.2021, 01.11.2021, 17.11.2021, 01.12.2021 та 13.12.2021 року повторно не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідними судовими повістками, адресованими останньому за адресою проживання, зазначеною ним особисто в протоколі про адміністративне правопорушення. Клопотання про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходили.

Зі змісту ст.268 КУпАП слідує, що під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а також визначено перелік адміністративних правопорушень, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Оскільки від підписання протоколу ОСОБА_1 відмовився, про розгляд адміністративної справи в Горохівському районному суді Волинської області йому було повідомлено усно органом, який складав адміністративні матеріали за ч.2 ст.130 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18№386753 від 30.09.2021 року.

Проте, ОСОБА_1 достовірно знаючи про наявність судового провадження відносно нього, не вжив жодних заходів з метою з`ясування дати та часу розгляду справи та в судові засідання не з`являвся.

Дослідивши письмові, які містяться в матеріалах справи, приходжу до наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №386753 від 30.09.2021 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння Горохівської багатопрофільної лікарні №101 від 30.09.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 категорично відмовився від обстеження з використанням спеціального технічного засобу «Drager», постановою суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.130 КУпАП та іншими наявними у матеріалах справи доказами.

Згідно п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.130 КУпАП повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, як надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду не має.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Обставини, які б обтяжували чи пом`якшували відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачаються.

При визначенні виду та розміру стягнення, суд враховує особу порушника, який не вперше притягається до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних правопорушень, вчинив правопорушення, яке відносяться до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності у сфері безпеки дорожнього руху, відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Дана міра адміністративного стягнення, на думку суду, буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 454 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Д.Т. Санакоєв