ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року м.Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Тимофєєва Г.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції №1 Покровського РУП ГУНП України в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122- 2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2021 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшли протоколи про адміністративне правопорушення серії ААБ № 153116 від 11.07.2021р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 130 КУпАП та серії ААБ № 153141 від 11.07.2021р. притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 153141, складеного 11 липня 2021 року поліцейським СРПП ВП № 1 сержантом Гос В.В., 11 липня 2021 року о 01 год. 35 хв. в м. Білозерське, вул. Гірнича, 5, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21144, державний номер НОМЕР_1 , не виконав вимоги працівників поліції про зупинку транспортного засобу, яка була подана світловим маячком синього та червоного кольору та гучномовцем службового автомобіля Renault Duster, державний номер НОМЕР_2 , крім того, водій намагався втекти від поліції, шляхом збільшення швидкості руху. Після зупинки, намагався втекти будучи пішоходом.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.4, 8.9 (б) ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 153116, складеного 11 липня 2021 року поліцейським СРПП ВП № 1 сержантом Гос В.В., 11 липня 2021 року о 01 год. 28 хв. в м. Білозерське, вул. Гірнича, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21144, державний номер НОМЕР_1 , не здійснив зупинку транспортного засобу за вимогою працівників поліції, керував з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest та проведення такого огляду у медичному закладі, відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , вину у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав. Пояснив, що 11.07.2021р. о 02.00 год. він стані алкогольного сп`яніння вийшов на вулицю пересвідчитись чи замкнутий його автомобіль ВАЗ 21144, державний номер НОМЕР_1 , що стояв біля його будинку № 11/9 по вул. Гірнича в м. Білозерське. В цей час до нього підійшли троє поліцейських, а він їх злякався та втік додому, оскільки був оголений. Пізніше він одягся та вийшов до працівників поліції, які до нього будь-яких претензій не пред`являли. Зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення як за ч. 1 ст. 122-2, так і за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він взагалі не керував транспортним засобом в цей день, працівники поліції йому не пропонували проходити огляд на стан сп`яніння.

Захисник Гос В.В., що діяв на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні зазначив, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. А так як ОСОБА_1 автомобілем не керував, то в його діях відсутній склад даного правопорушення, а також правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАп, тому що він від поліції не втікав. Зазначив, що протоколи були складені за відсутністю особи, що притягається до відповідальності. Покази одного свідка ОСОБА_2 не є належним фіксуванням правопорушення, вчиненого за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відомості, зазначені в протоколах, а також складені рапорти працівників поліції вважав надуманими.

ОСОБА_1 та його адвокат Гос В.В. просили провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом. За змістом ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина у вчиненні даних правопорушень підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

За змістом пункту 2.4 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП настає за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 153141 від 11.07.2021 р., з якого вбачається, що 11 липня 2021 року о 01 год. 35 хв. в м. Білозерське, вул. Гірнича, 5, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21144, державний номер НОМЕР_1 , не виконав вимоги працівників поліції про зупинку транспортного засобу, яка була подана світловим маячком синього та червоного кольору та гучномовцем службового автомобіля крім того, водій намагався втекти від поліції, шляхом збільшення швидкості руху. Після зупинки, намагався втекти будучи пішоходом;

- письмовими поясненнями поліцейського РПСП ОСОБА_3 , відповідно до яких, він, перебуваючи в м. Білозерське близько 01.50 год. у дворах будинків почув звукові сигнали поліцейського службового автомобіля та крики людей. Він зайшов у двори будинків та побачив як працівники поліції підійшли до автомобіля ВАЗ 21144 державний номер НОМЕР_1 . Біля водійської двері автомобіля побачив оголеного чоловіка, з явними ознаками сп`яніння, який поводився неадекватно, та в подальшому втік до під`їзду житлового будинку;

- рапортом поліцейського СРПП Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області ст.сержанта поліції Гурко А. Згідно відомостей, що містяться в даному документі, вбачається, що 11.07.2021р. він разом з поліцейським СРПП сержантом ОСОБА_4 в м. Білозерське помітив автомобіль ВАЗ 21144, на якому не горіла ліва фара в режимі ближнього світла. Після чого, з метою переслідування водія цього автомобілю та його зупинки, на поліцейському автомобілі були включені проблискові маячки та звуковий сигнал. Між тим, водій проігнорував вимогу поліцейських про зупинку, почав втікати. Даний автомобіль було зупинено шляхом переслідування та штучним затором. Як зазначає поліцейський, особа водія була встановлена, він знаходився в стані алкогольного сп`яніння, підпис в протоколі він не ставив, оскільки з місця зупинки втік.

З огляду на наведене, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, а саме невиконання водіями вимог поліцейського, про зупинку транспортного засобу.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП суд зазначає таке.

За змістом пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані вимоги ПДР водієм ОСОБА_1 були грубо порушені.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 153116 від 11 липня 2021 року, відповідно до якого 11 липня 2021 року о 01 год. 28 хв. в м. Білозерське, вул. Гірнича, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21144, державний номер НОМЕР_1 , керував з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest та проведення такого огляду у медичному закладі, уник, з місця скоєння правопорушення зник;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 .

Доданий до протоколу ААБ № 153116 від 11.07.2021р. відеозапис, свідчить, що ОСОБА_1 під час зупинки його автомобіля поліцейським патрулем в неадекватному стані, втік з місця події.

Таким чином, судом вбачається, що ОСОБА_1 , під час зупинки його автомобіля працівниками поліції, в порушення вимог п. 2.5 ПДР, замість того, щоб пройти огляд на стан сп`яніння, втік.

З рапорту поліцейського Гос В.В. вбачається, що ОСОБА_1 11.07.2021р. близько 01.40 год. в м. Білозерське, під час примусової зупинки його авто патрулем поліції, вийшов зі свого автомобіля ВАЗ 21114 д.н. НОМЕР_1 , з водійського місця. Його зовнішній вигляд давав підстави вважати, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, поведінка водія була явно неадекватна, чоловік був повністю оголений. ОСОБА_1 уник від проходження огляду на стан сп`яніння, шляхом втечі від поліцейського патруля, що зупинив його автомобіль.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Невизнання в судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини за ч. 1 ст. 122-2 КУПАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП суд розцінює як небажання нести відповідальність за вчинені правопорушення.

Суддя критично оцінує пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, що були дані ним в судовому засіданні в частині того, що він взагалі не керував автомобілем 11.07.2021р. та вважає, що ці пояснення є способом його захисту та уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене. Невизнання правопорушником вини є голослівним, спростовується вищенаведеним, зокрема рапортами поліцейських ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , письмовими поясненнями поліцейського ОСОБА_3 , в правдивості яких, у суду немає підстав сумніватися. Відтак покази ОСОБА_1 не приймаються судом до уваги.

Наведені докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адмін.правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому достатні та допустимі дані, які б спростовували чи ставили під сумнів наведені досліджені докази, вказували про порушення вимог ст. 266 КУпАП під час їх отримання у справі відсутні і не встановлені.

Відповідно до ст.ст.34, 35 КУпАП обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

При визначенні виду і розміру стягнення, суд, враховуючи характер скоєних правопорушень, наслідки правопорушень, що настали, особу правопорушника, ступінь його вини, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 17000 грн (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Крім того, згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, з ОСОБА_1 також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 454,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 40-1, 122-2, 130, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, Законом України "Про судовий збір", суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , визнати винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень), який слід сплатити за такими реквізитами: отримувач: Донецьке ГУК/Донецька область/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37967785, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок (IBAN): UA0005001, код класифікації доходів бюджету 21081300, найменування коду класифікації доходів бюджету - адміністративні штрафи у сфері забезпечення дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позбавити права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 копійок, який повинен бути сплачений на рахунок отримувача: UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача(код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача: казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що у відповідності з вимогами ст.ст. 307, 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 06 вересня 2021 року.

Повний текст постанови виготовлено 07 вересня 2021 року.

Суддя Г.Л. Тимофєєва