Справа № 346/1323/21
Провадження № 33/4808/408/21
Категорія сь.130ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Яремин М. П.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Ломничука Ю.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 червня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що 13.03.2021 року о 07:45 хв. в с. Великий Ключів, по вул. Центральна, Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2109», номерний знак « НОМЕР_1 », перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням приладу "Драгер 6810" в присутності двох свідків, результат тесту 0,25 проміле (тест № 3829), чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням суду захисник адвокат Ломничук Ю.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки вважає, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанову суду вважає необґрунтованою, невідповідною матеріалам справи та вимогам закону, та прийнятою із значними порушеннями процесуальних норм.

Вказує на те, що суд відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, без з`ясування обставин справи.

Обставини, зазначені в протоколі, ОСОБА_1 не визнаються та не відповідають дійсності, є безпідставними та необґрунтованими.

Вважає, що зупинка транспортного засобу була проведена поліцейськими незаконно та безпідставно і ОСОБА_1 необґрунтовано притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.5 КУпАП за те, що не користувався ременем безпеки. Вважає, що проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння було проведено в порушення вимог ст.266 КУпАП, оскільки працівники поліції не роз`яснили водію порядок та правові наслідки проходження огляду на стан сп`яніння, умовили підписати бланк протоколу, який був незаповнений, під умовою, що відпустять його з місця незаконної зупинки. Вважає, що прилад за допомогою якого було проведено огляд на стан сп`яніння був несправний, оскільки насправді ОСОБА_1 перебував у тверезому стані і не вживав алкогольних напоїв. Вказує, що водій ОСОБА_1 не погоджувався з позитивним результатом проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння та наполягав на повторному освідченні в медичному закладі. Однак, працівники поліції безпідставно відмовили у проведені такого огляду та дозволили водію залишити місце зупинки.

За наведених обставин просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Ломничук Ю.Ю. не з`явились, хоча були повідомлені про розгляд справи в установленому законом порядку.

Разом з тим, захисник адвокат Ломничук Ю.Ю. подав до суду апеляційної інстанції клопотання в якому просив провести судовий розгляд за відсутності його та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності , підтримав вимоги апеляційної скарги та просив закрити провадження на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи вищевказані обставини та приймаючи до уваги, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника в апеляційній інстанції не є обов`язковою, апеляційний суд вважав за необхідне провести судовий розгляд апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ломничука Ю.Ю.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту мотивувальної частини постанови суду першої інстанції вбачається, що судом вже перевірялись доводи ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ломничука Ю.Ю. щодо невинуватості у вчиненні правопорушення, внаслідок чого було встановлено, що вони є неспроможними та повністю спростовуються сукупністю досліджених доказів.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 та призначив йому справедливе стягнення в розмірі, який встановлено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дані правопорушення та прийняте по справі рішення.

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ломничука Ю.Ю. щодо невинуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП , апеляційний суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника, оскаржувати судові рішення та інші.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному, та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що у випадку виявлення адміністративного правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом і єдиною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №458187 від 13.03.2021 року водій ОСОБА_1 13.03.2021 року о 07:45 хв. в с. Великий Ключів, по вул. Центральна, Коломийського району Івано-Франківської області, керував автомобілем марки «ВАЗ 2109», номерний знак « НОМЕР_1 », перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням приладу "Драгер 6810" в присутності двох свідків, результат тесту 0,25 проміле, тест № 3829, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором Косівського РВП старшим лейтенантом поліції Слижук Д.В., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

ОСОБА_1 було роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи в Коломийському міськрайонному суді, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 .

В протоколі зазначено свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із зазначенням їх анкетних даних, правильність яких підтверджена їх власноручними підписами свідків.

До протоколу про адміністративне правопорушення було додано пояснення свідків, рапорти, акт огляду на стан сп`яніння, відеозаписи, копія постанови.

Працівниками поліції у ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія, та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, про що свідчить його власноручний підпис у протоколі.

У вказаному протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 власноручно написав пояснення про те, що він випив ввечері 0.5 пива, продував прилад Драгер в присутності свідків і ознайомлений із протоколом.

ОСОБА_1 було ознайомлено із змістом протоколу під його підпис. В протоколі зазначено, що автомобіль доставлено по місцю роботи, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 .

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що захисник адвокат Ломничук Ю.Ю. не погоджується із діями працівників поліції, оскільки вважає, що останні порушили встановлений законом порядок огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, безпідставно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , а тому всі здобуті докази необхідно вважати неналежними та недопустимими доказами у справі.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Апеляційний суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Разом з тим, зі змісту матеріалів справи вбачається, що підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 було те, що він не користувався ременем безпеки.

Зокрема, до матеріалів справи долучено копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №090151 від 13.03.2021 року (а.с.6), у відповідності до якої на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу за порушення вимог ст. 121 ч.5 КупАП, а саме за керування транспортним засобом за відсутності пристебнутого ременя пасивної безпеки.

Зі змісту відеозапису з відеореєстраторів з нагрудних камер працівників поліції, які долучені до матеріалів справи вбачається, що поліцейським було вказано причину зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ..

Відповідно до матеріалів справи та відеозаписів з відеореєстраторів працівників поліції вбачається, що правовою підставою для пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння було саме виявлення працівником поліції наявних ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 .

Так, до матеріалів справи додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), у відповідності до якого було проведено огляд водія ОСОБА_1 у результаті із виявленими у нього ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Огляд ОСОБА_1 було проведено за допомогою приладу Драгер 6810. Результат огляду на стан сп`яніння був позитивний 0.25 % проміле. Огляд було проведено у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , в якому зазначено дані свідків із їх підписами.

Як вбачається з роздруківки приладу Drager Alcotest 6810 (а.с.2) тест №3829, в результаті огляду ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу поліцейським за допомогою технічного засобу Драгер 6810 13.03.2021 року було встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат тесту показав 0.25 %. Вказаний результат складений із заповненням всіх необхідних реквізитів, не містить довільних висловлювань або помилок, підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень. (а.с. 2).

В матеріалах справи наявне свідоцтво про перевірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/7114 чинне до 07.10.2021 року про відповідність вимогам закону приладу Газоаналізатора Алкотест 6810 ARВН-0602 (а.с.3), що свідчить про безпідставність сторони захисту адвоката Ломничука Ю.Ю. про невідповідність та незаконність приладу Драгер Алкотест 6810 у застосуванні огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння.

До матеріалів справи долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , з яких вбачається, що вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та при проведенні огляду водія ОСОБА_1 . В їхній присутності водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат огляду показав 0.25 % проміле, про що свідки засвідчили власноручними підписами.

Свідок ОСОБА_3 був допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції підтвердив факт добровільного проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою відповідного приладу, трубку якого відкрили при свідку, результат склав 0,25 проміле та озвучили допустиму норму. ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що напередодні ввечері пив пиво, при цьому не висловлював будь-яких зауважень чи заперечень.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції безпідставно послався на показання свідка ОСОБА_2 , оскільки в порушення принципу безпосередності дослідження доказів останній не допитувався у судовому засіданні .

Разом з тим, вищевказані письмові пояснення свідка ОСОБА_2 не є достатньо вагомими і не мають вирішального значення щодо висновку суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки сукупність інших доказів разом із відеозаписом, яким зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення, дозволяють повно та об`єктивно встановити обставини, які мають істотне значення для розгляду справи по суті.

Апеляційний суд вважає безпідставним посилання на те, що працівниками поліції було порушено встановлений законом порядок проходження водія на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав вищевказані відеозаписи належним та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини, які мають істотне значення.

Судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З вищевказаних відеозаписів вбачається, що саме ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу та пройшов огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер в присутності двох свідків.

Вищевказані дані відеозапису свідчать про безпідставність доводів апелянта про те, що працівниками поліції було порушено встановлений законом порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зі змісту відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу, працівником поліції була роз`яснена ОСОБА_1 причина зупинки транспортного засобу під його керуванням.

З вищевказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою приладу Драгер в присутності двох свідків та не заперечував з отриманим позитивним результатом 0.05 % проміле та визнавав, що вживав пиво.

Отже, після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, ОСОБА_1 був ознайомлений із результатом проходження огляду 0.25 % проміле та йому було повідомлено про те, що вказаний результат перевищує допустиму норму.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що на відеозапису з нагрудної камери працівника поліції долучених до матеріалів справи зафіксовано повідомлення ОСОБА_1 працівникам поліції, що він вживав спиртне, про що останній в подальшому власноручно написав у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 працівником поліції було повідомлено про складання відносно нього протоколу за вчинення ним правопорушення.

З змісту відеозапису вбачається, що жодних зауважень на дії працівників поліції чи щодо неправомірності проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не було висловлено, натомість на відеозаписі зафіксовано про повідомлення ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав вищевказані відеозаписи належним та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини, які мають істотне значення.

Апеляційний суд вважає безпідставними твердження захисника адвоката Ломничука Ю.Ю. про те, що працівники поліції не пропонували пройти огляд на визначення стану сп`яніння у медичному закладі.

За змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Апеляційний суд неодноразово наголошував на тому, що незгода водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу свідчить про недопустимість використання вказаних результатів як доказів доведеності вини у вчиненні адміністративного правопорушення і є правовою підставою для направлення водія на відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичний заклад.

Незгода водія з результатами огляду, який було проведено працівником поліції за допомогою спеціального технічного засобу може бути здійснена різними способами та встановлюється на підставі доказів, які досліджені в судового сіданні.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що водій транспортного засобу не погоджувався із результатами огляду, який було проведено поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, а його процесуальна поведінка після проходження огляду свідчить про те, що він не заперечував результати огляду та погоджувався з ними.

Незгода водія транспортного засобу із позитивним результатом проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння повинна бути здійснена безпосередньо після проведення такого огляду, шляхом активних дій самого водія та висловлена в категоричній чіткій формі.

Подальша, зміна психологічного відношення водія транспортного засобу щодо позитивного результату огляду на стан алкогольного сп`яніння не може бути правовою підставою для визнання такого результату недопустимим доказом.

Апеляційний суд також вважає безпідставними посилання сторони захисту на те, що позитивний результат проведеного огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного приладу не може бути визнаний об`єктивним у зв`язку з тим, що зі змісту відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 передав трубку до технічного приладу поліцейському, на руках якого могли бути залишки антисептику. Вищевказані доводи носять вірогідний характер та спростовуються сукупністю досліджених доказів.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у даному випадку правове значення має згода водія транспортного засобу з позитивним результатом, який було отримано під час проведення такого огляду. Погодження водія транспортного засобу з позитивним результатом огляду на стан сп`яніння свідчить про відсутність правових підстав для подальшого проведення процесуальних дій поліцейським щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння та направлення водія для проведення відповідного огляду у медичному закладі, оскільки останній фактично повністю визнає факт перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідало вимогам ст. 266 КУпАП, приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 .

Так, ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання судом було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та накладено стягнення в мінімальних межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає безпідставними вимоги щодо закриття провадження на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, оскільки стягнення накладено судом у встановлений законом строк.

З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Ломничука Ю.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 червня 2021 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв