Справа № 381/1548/20 Суддя в І-й інстанції Буймова Л.П.
Провадження № 33/824/445/2021 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Матюшка В.В., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Матюшка В.В. на постанову судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2020 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2020 року на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 13 червня 2020 року, о 23 годині 10 хвилин, в с. Мотовилівка Фастівського району Київської області, по вул. Соборній, керував транспортним засобом «Honda Lead-90», без номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у присутності двох свідків із застосуванням спеціального технічного приладу. Результат тесту становив 1,05 ‰.

У апеляційній скарзі захисника указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав на грубе порушення працівниками поліції у ході проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735. Дані порушення залишились поза увагою судді суду першої інстанції та полягали на думку захисника зокрема у тому, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння був проведений у відсутності двох свідків із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810», який не є спеціальним технічним засобом, дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандартом та є несертифікованим приладом, що відповідно до вимог Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1413/27858 та положень ч.2 ст.266 КУпАП унеможливлювало використання цього приладу працівниками поліції. Крім того, захисник звернув увагу на те, що копія протоколу, яка працівниками поліції була надана ОСОБА_1 не містить підписів свідків, оскільки останні були відсутні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також не містить частини статті за якою було складено цей протокол. Наявний у матеріалах справи відеозапис, на думку захисника не міг бути прийнятим суддею у якості допустимого доказу, оскільки він був одержаний із порушенням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026. Зокрема, вказані порушення полягали у здійсненні працівниками поліції відеозапису на технічний засіб, який не був дозволений до застосування Інструкцією, у зв`язку із чим на вказаному відеозаписі відсутня дата та час зйомки. Необґрунтованим, на думку захисника є і посилання судді суду першої інстанції як на доказ вини ОСОБА_1 на пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які фактично є заповненими формулярами, а їх підписи у цих поясненнях відрізняються від підписів у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння. Окрім цього, апелянт вказав на те, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження факту керування ОСОБА_1 мопедом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Просив постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Матюшка В.В., які апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи і просили скаргу задовольнити, постанову скасувати, а провадження у справі закрити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП може проявлятись у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що було поставлено у вину ОСОБА_1 .

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 ( подальшому - Порядок 1103 ) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому - Інструкція 1452/735). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у порядку та спосіб, передбачений Інструкцією 1452/735, фіксація результатів огляду. За змістом ст. 266 КУпАП, пунктів 6 та 8 Порядку № 1103 поліцейські зобов`язані запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу, у випадку його відмови від проходження огляду у такому порядку - запропонувати пройти огляд у медичному закладі

Суддя ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють як об`єктивну, так і суб`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Зазначених вимог закону та підзаконних актів у ході провадження у цій справі у повній мірі дотримано не було.

Так, накладаючи на ОСОБА_1 стягнення суддя не врахував того, що матеріали справи не містять жодного доказу, який би указував на те, що ОСОБА_1 у час та місці, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, дійсно керував мопедом «Honda Lead-90». Із початку з`ясування обставин події, ОСОБА_1 заперечував факт керування ним транспортним засобом. Поліцейські, що здійснювали фіксацію зазначеної події із складанням у подальшому протоколу про адміністративне правопорушення, при спілкуванні із ОСОБА_1 послались на наявність відеозапису, який підтверджував факт такого керування, проте суду цей відеозапис наданий не був. Будь-яких інших доказів такого керування здобутих за допомогою наявних у поліцейських засобів відеоконтролю, робота яких повинна бути безперервною відповідно до положень Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 року № 1026 ( в подальшому - Інструкція 1026) поліцейським не надано.

У матеріалах справи не міститься даних про об`єктивну фіксацію керування ОСОБА_1 іншими джерелами, зокрема: за допомогою камер спостереження, відео реєстраторів, портативних засобів зв`язку тощо, що могли бути сприйняті поліцейським та використані у якості доказу факту такого керування. Матеріали справи не містять також пояснень будь-яких свідків, які би підтвердили факт керування ОСОБА_1 мопедом. Навпаки, із наявного у справі відеозапису, зробленого невстановленим у ході розгляду справи пристроєм вбачається, що під час з`ясування поліцейськими обставин адміністративного правопорушення на місці події був свідок, який висловлював репліки із змісту яких можливо зробити висновок про те, що ним заперечувався факт керування мопедом саме ОСОБА_1 . Цим свідком був громадянин ОСОБА_4 , який, будучи допитаним у суді апеляційної інстанції підтвердив ту обставину, що ОСОБА_1 до моменту спілкування із поліцейськими, за результатами якого був проведений огляд на стан сп`яніння та складений протокол про адміністративне правопорушення не керував мопедом близько години. Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у цій справі не встановлено даних які би указували на те, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, що давало би поліцейським підстави для проведення огляду на стан сп`яніння та притягнення його в подальшому до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

За змістом п.6 розділу ІІ Інструкції 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться у присутності двох свідків. Як вбачається із апеляційної скарги та пояснень ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції, у ході проведення огляду на стан сп`яніння свідки були відсутні. Суд вважає, що такі пояснення ОСОБА_1 не є явно не обґрунтованими. Так, із наданого поліцейськими відеозапису зазначеної події не можливо встановити те, чи були присутні свідки під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. У кадрах відеозапису такі свідки відсутні, будь-яких реплік від таких осіб не надходить, особи свідків поліцейськими не встановлюються, у зв`язку із чим свідки залучаються до провадження та які обставини вони повинні засвідчити свідкам не роз`яснюється. Суд звертає увагу на те, що у копії протоколу, яка була надана ОСОБА_1 підписи свідків відсутні, що є непрямим доказом відсутності свідків під час проведення огляду на стан сп`яніння.

Із метою з`ясування цієї обставини до суду викликались свідки, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Однак ці свідки до суду не з`явилися, що позбавило суд усунути зазначені вище протиріччя шляхом допиту свідків.

У ході апеляційного розгляду судом були вжиті усі передбачені законом заходи, направлені на усунення зазначених вище протиріч та суперечностей, що були допущені при фіксації указаного правопорушення, у тому числі і шляхом допиту у якості свідка поліцейського ОСОБА_5 , який склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . Із цією метою поліцейський ОСОБА_5 неодноразово викликався до суду як безпосередньо, так і через керівника підрозділу Національної поліції, де свідок проходить службу.. Не дивлячись на належне повідомлення про необхідність явки свідка до суду, свідок ОСОБА_5 до суду не з`явився, що позбавило суд можливості усунути указані суперечності шляхом його допиту. Враховуючи факт неявки свідка ОСОБА_5 до суду для допиту у якості свідка, судом апеляційної інстанції на ім`я начальника Фастівського відділу поліції ГУ НП в Київській області та начальника Департаменту патрульної поліції був скерований лист у якому керівництво цих підрозділів було проінформоване про обставини справи, необхідність явки до суду інспектора ОСОБА_5 та повідомлено про наслідки у випадку неявки цього свідка до суду у тому числі і ті, які випливають із положень ст. 62 Конституції України. Не дивлячись на своєчасне скерування цього листа зазначеним вище адресатам за допомогою засобів електронного зв`язку, явка свідка до суду забезпечена не була, що перешкодило суду усунути зазначені вище недоліки. У зв`язку із цими обставинами усі сумніви, які виникли у ході розгляду даної справи судом, у відповідності до положень ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь ОСОБА_1 . Наведене указує на недоведеність факту керування ОСОБА_1 мопедом та доведеність того, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння був проведений із порушенням зазначених вище нормативних документів. Ці обставини в свою чергу дають підстави стверджувати про недоведеність наявності у діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що виключає його відповідальність за цією статтею.

Неврахування цих обставин призвело до прийняття суддею місцевого суду постанови, яка не ґрунтується як на матеріалах справи, так і на вимогах закону. У зв`язку із цим постанова судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 не може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню. Оскільки у ході розгляду справи апеляційним судом у діях ОСОБА_1 не встановлено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, провадження у цій справі підлягає закриттю із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Матюшка В.В. задовольнити.

Постанову судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ігнатюк