Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Свиди О.Г., представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О.Я., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил №33/4806/659/20 за апеляційною скаргою захисника - адвоката Свиди О.Г. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07. 05. 2020.

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово непрацюючий, мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним в порушенні митних правил за ст. 472 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі 100 відсотків вартості товарів, безпосередніх об`єктів порушення митних правил, що становить 64 299,46 грн. з конфіскацією предметів, що були безпосередніми об`єктами порушення митних правил, а саме: пральний порошок «Lessive au parfum di Eucalyptus», розфасований у картонні коробки виробника по 3,672 кг кожна, торгівельної марки «Chante Clair», країна виробництва - Італія в кількості 18 шт.; кавомолки «Obel Since 1953», нова, модель «Coffee Grinder Mito On Demand», країна виробництва - Італія в кількості 9 шт.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Із протоколу про порушення митних правил №3639/30500/17 від 06. 08. 2019 та постанови судді від 07. 05. 2020 вбачається, що 06. 08. 2019 о 16 год. 40 хв., в зону митного контролю на ділянку «В`їзд» митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав мікроавтобус марки «Volkswagen", модель "Crafter", реєстраційний номерний знак Україна НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , що повертався з Італії (м. Мілан), де перебував у приватних справах, в Україну.

Формою проходження митного контролю ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу "червоний коридор".

Громадянину ОСОБА_1 було запропоновано заповнити митну декларацію, в якій він вказав свої паспортні дані, наявність у нього супроводжуваного багажу з особистими речами загальною кількістю одне місце.

-2-

В ході митного контролю зазначеного транспортного засобу, крім одного місця супроводжуваного багажу зазначених в декларації громадянином ОСОБА_1 були виявлені не вказані в митній декларації товари іноземного виробництва, а саме: пральний порошок «Lessive au parfum di Eucalyptus», розфасований у картонні коробки виробника по 3,672 кг кожна, торгівельної марки «Chante Clair», країна виробництва - Італія, загальною кількістю - 18 штук; кавомолки «Obel Since 1953», нові, країна виробництва - Італія, модель «Coffee Grinder Mito On Demand», загальною кількістю - 9 штук.

Загальна вага виявленого прального порошку складає 66,07 кг. Також громадянином ОСОБА_1 надано копію чека від 26. 07. 2019, згідно якого вартість виявлених кавомолок, становить 2034 євро, що по курсу Національного Банку України станом на 06. 08. 2019 складає 58 532, 26 грн. України.

Вищезазначений товар, а саме пральний порошок та кавомолки знаходились у картонних коробках в багажному відсіку автомобіля, на підлозі. Доступ до виявленого товару нічим не утруднювався.

Виявлений товар ОСОБА_1 визнав своєю власністю. Зі слів громадянина ОСОБА_1 вищезазначений товар був придбаний ним для особистих потреб в Італії, м. Мілан.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних відомостей про переміщувані ним через митний кордон України товари, які в даній кількості підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) ст. 472 МК України.

На постанову суду, захисник - адвокат Свида О.Г. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, та просить скасувати постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07. 05. 2020, а провадження щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях ознак порушення митних правил. З оскаржуваною постановою захисник не погоджується у зв`язку із необ`єктивністю розгляду справи та порушенням норм процесуального права, виходячи з наступного. Суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, при тому у заяві при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу він вказав, що бажає бути присутнім під час розгляду справи, також судом було проігноровано заяви захисника про відкладення розгляду справи. Про наявність оскаржуваної постанови він, як захисник, дізнався лише 06. 07. 2020, яку того ж дня отримав у канцелярії суду першої інстанції, при цьому копія постанови суду від 07. 05. 2020, ні йому, ні ОСОБА_1 судом не надсилалась. Посилаючись на ці обставини просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Ужгородського міськрайонного суду від 07. 05. 2020. Окрім того, захисник вважає, що судом необґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, при цьому звертає увагу на те, що ОСОБА_1 формою проходження митного контролю обрав канал «червоний коридор», а вказаний у протоколі товар не приховував та особисто повідомив митника про наявність у нього такого товару та надав митному органу чеки, що свідчить про усне декларування ОСОБА_1 наявного у нього товару. Більш того, товар ОСОБА_1 не був прихований і доступ до нього нічим не утруднювався, що свідчить про те, що дії ОСОБА_1 не є порушенням митних правил в розумінні ст. 472 МК України. Також вказує на те, що на місці складення протоколу про порушення митних правил не було жодних свідків, в тому числі і зазначеного у протоколі свідка ОСОБА_3 , більш того, у протоколі зазначається про наявність двох свідків. Також ОСОБА_1 надав митному органу пояснення під диктовку та під тиском, не надавши йому можливість ознайомитись із будь-якими документами, а також митним органом позбавлено право ОСОБА_1 на захист, оскільки про право на залучення захисника йому роз`яснено не було.

-3-

Також зазначає, що судом безпідставно проігноровано його клопотання про виклик свідків та призначення почеркознавчої експертизи на предмет належності наявного у протоколі підпису свідка ОСОБА_3 , який фізично в той день не міг підписувати протокол про порушення митних правил, складений відносно ОСОБА_1 , що свідчить про те, що наявний у протоколі підпис є підробленим. Також вважає, що митним органом всупереч вимог ч. 2 ст. 268 МК України, ОСОБА_1 не надано можливості виправити помилки, допущені у митній декларації, а згідно вимог ч. 3 ст. 268 МК України, відсутні відомості про систематичне допущення ОСОБА_1 помилок у деклараціях при перетині кордону протягом місяця, на що суд першої інстанції також не звернув увагу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Свиди О.Г., які підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу в повному обсязі, пояснення представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О.Я. про безпідставність поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд вважає, що клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення, а апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова судді першої інстанції винесена за відсутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Свиди О.Г. У порушення вимог ст. 285 КУпАП копія такої постанови направлена на адресу ОСОБА_1 лише 18. 06. 2020 (а. с. 70). Відомостей про дату отримання копії постанови, матеріали справи не містять, а відтак суд бере до уваги доводи клопотання про отримання ним копії постанови тільки 06. 07. 2020, зважаючи на те, що місцем його проживання є інша область України. З цих підстав, клопотання про поновлення строку підлягає до задоволення і такий строк поновлюється.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

У відповідності до ч. 4 ст. 266 МК України у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

З матеріалів справи та змісту постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 вбачається, що суддя дотримався вимог закону при розгляді даної справи і постановленні рішення, та вжив всіх заходів, передбачених законом, для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, не допустив порушення процесуальних норм закону та неповноту розгляду справи, а висновки суду відповідають встановленим фактичним обставинам справи та підтверджуються дослідженими і зазначеними у постанові суду доказами, яким суд дав правильну оцінку.

-4-

Доводи апеляційної скарги захисника - адвоката Свиди О.Г. про неправильне встановлення фактичних обставин справи судом першої інстанції під час розгляду протоколу про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 , є безпідставними та спростовуються наявними у справі доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил № 3639/30500/19 від 06. 08. 2019, митною декларацією від 06. 08. 2019, актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу з фото світлинами до нього, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , доповідною запискою старшого державного інспектора митного посту «Тиса» Гончарова А.С. від 06. 08. 2019, висновком експерта №178 від 27. 08. 2019, описом предметів затриманих за ознаками ст. 472 МК України.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, зокрема, недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Враховуючи викладене, наведені в апеляційній скарзі доводи щодо незаконності та необґрунтованості постанови суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє.

При цьому, апеляційний суд не приймає до уваги доводи наведені в апеляційній скарзі захисником - адвокатом Свидою О.Г. в інтересах ОСОБА_1 про те, що неправильно встановлені фактичні обставини справи, оскільки такі твердження не ґрунтуються на законі та спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про порушення митних правил та інші матеріали складені щодо ОСОБА_1 відповідають вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП України та ст. 494 МК України.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що головний державний інспектор оперативного реагування №1 управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Закарпатської митниці Держмитслужби Гончаров А.С. був упереджений при проведенні митного контролю та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу та обмови ОСОБА_1 у порушенні митних правил, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи, - на такі дані не вказується як в апеляційній скарзі, так і не вказував захисник Свида О.Г., у ході її розгляду, в зв`язку з чим, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Доводи захисника про те, що в складеному щодо ОСОБА_1 протоколі не розкрито об`єктивної сторони правопорушення за ст. 472 МК України, яка передбачає відповідальність за недекларування за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, оскільки ОСОБА_1 , спрямувавши транспортний засіб по смузі руху «червоний коридор», мав намір задекларувати наявний у транспортному засобі товар і, перебуваючи у зоні митного контролю усно заявив представнику митного органу про бажання вчинити передбачені законом дії, апеляційний суд відхиляє з огляду на наступне.

-5-

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_1 перетинав митний кордон України по смузі руху «червоний коридор», де письмове декларування є обов`язковим, в матеріалах справи наявна митна декларація, яку власноручно заповнив ОСОБА_1 , в якій зазначено лише про наявність особистих речей (а. с. 7).

Даних про те, що ОСОБА_1 під час митного контролю заявляв про переміщуваний ним товар і пред`явив його до проведеного огляду, відсутні, натомість в поясненнях ОСОБА_1 вбачається, що вказавши про наявність у нього особистих речей, він не заявляв про необхідність декларування виявленого у нього товару, що в свою чергу також не може свідчити про усне декларування.

Окрім того ст. 370 МК України наведено перелік товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей громадян.

З матеріалів справи вбачається, зокрема з письмових пояснень, відібраних у ОСОБА_1 від 06. 08. 2019, останній власноручно вказав на наявність супроводжуваного багажу - особистих речей у кількості одного місця, однак виявлені в ході митного огляду товари іноземного виробництва, а саме: пральний порошок «Lessive au parfum di Eucalyptus», розфасований у картонні коробки виробника по 3,672 кг кожна, торгівельної марки «Chante Clair», країна виробництва - Італія, загальною кількістю - 18 штук; кавомолки «Obel Since 1953», нові, країна виробництва - Італія, модель «Coffee Grinder Mito On Demand», загальною кількістю - 9 штук, не відносяться до переліку речей, які можуть вважатися особистими речами громадян, а тому підлягали обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Як такі, що жодним чином не впливають на висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 472 МК України правопорушення, апеляційний суд не приймає до уваги і доводи апеляційної скарги захисника про ігнорування його клопотань про виклик свідків та призначення почеркознавчої експертизи на предмет належності наявного у протоколі підпису свідку ОСОБА_3 , оскільки вважає, що наявний у протоколі підпис свідка є підробленим, були предметом перевірки суду першої інстанції, яким суд дав належну оцінку і підстав для їх задоволення не встановлено, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, а тому не знаходить підставі для задоволення клопотання сторони захисту про те, що складений щодо ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил не відповідає вимогам ст. 494 МК України, оскільки на переконання апеляційного суду, у ньому містяться всі необхідні відомості і будь-яких обставин, які б давали підстав для повернення матеріалів справи для додаткової перевірки митному органу апеляційним судом не встановлено.

Апеляційний суд також не знаходить підстав для задоволення клопотання сторони захисту про виклик свідка ОСОБА_3 та автора протоколу про порушення митних правил, оскільки це не перешкодило суду повно та всебічно, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП дослідити інші докази у справі, достовірно встановити обставини, що мають значення для справи та відповідно до ст. 252 КУпАП дати їм належну правову оцінку. Окрім того, вина у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується і іншими, наявними в матеріалах справи доказами, яким місцевий суд дав правильну оцінку.

Клопотання сторони захисту про проведення судової почеркознавчої експертизи також не може бути прийнято до уваги, оскільки таке судом першої інстанції вирішено в установленому законом порядку та у задоволенні цього клопотання обґрунтовано відмовлено. Наявних у справі доказів достатньо для вирішення справи по суті і спеціальні знання для цього не потрібні. У заявленому клопотанні під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, захисник не навів нових належних мотивів того, яким чином висновок експерта може вплинути на вирішення питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та чому

-6-

іншими доказами по справі неможливо встановити ці обставини. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та його захисник не скористалися своїм правом на проведення незалежної експертизи з власної ініціативи.

Разом із тим, доводи апеляційної скарги про те, що всупереч вимог ч. 1 ст. 526 МК України та ст. 268 КУпАП суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 та його захисника представника, всупереч поданим заявам про відкладення розгляду справи, апеляційний суд вважає також такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції викладених у судовому рішенні та не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст. 472 МК України правопорушення, а також не свідчать про порушення права ОСОБА_1 на захист. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що факт розгляду справи без участі правопорушника не являється підставою для скасування чи зміни судового рішення у справах про адміністративні правопорушення та порушення митних правил; про час та місце розгляду судом першої інстанції справи щодо ОСОБА_1 було відомо як йому, так і його захиснику - адвокату Свиді О.Г., про що свідчить подання ним до суду першої інстанції письмових клопотань, пояснень, яким суд надав відповідну оцінку; факт розгляду справи без участі ОСОБА_1 враховано апеляційним судом як одну з підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Судом першої інстанції цим обставинам та наявним у справі доказам дано всебічну оцінку та з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступені його вини, майнового стану та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ст. 472 МК України і накладено стягнення у відповідності до санкції, зазначеного закону.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції, як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга - без задоволення.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, призначати експертизи, тощо; те, що стороною захисту з метою підтвердження зазначених в апеляційній скарзі доводів не надано належних і допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст. 472 МК України адміністративного правопорушення та впливали б на вид та розмір накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлялось.

Керуючись ст. ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

клопотання захисника - адвоката Свиди О.Г. задовольнити, поновити захиснику - ОСОБА_1 - адвокату Свиді О.Г. строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Свиди О.Г. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07. 05. 2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: