Номер провадження: 33/813/400/21
Номер справи місцевого суду: 509/756/21
Головуючий у першій інстанції Панасенко Є.М.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя Котелевський Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Альбрехта І.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.02.2021 року, -

встановив:

оскарженою постановою судді районного суду:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді 120 (сто двадцяти) годин суспільно корисних робіт.

Відповідно до оскаржуваної постанови, станом на 01.02.2021 року ОСОБА_1 не виконує вимоги виконавчого документу, аліменти щомісячно не сплачує, зв`язку з чим виникла заборгованість за період з 01.08.2020 року по 01.02.2021 року, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання та складає за шість місяців 14 596,50 грн. Загальна сума заборгованості складає 19 965,97 грн.

За даним фактом заступником начальника Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Захаровою Б.Ю. відносно ОСОБА_1 було складено протокол серії №286/ВП61893907 від 12.02.2021 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 183-1 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову районного суду скасувати і закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Апелянт посилається на те, що суддею районного суду були порушені вимоги ст.268 КУпАП, оскільки обставини справи були досліджені однобічно і неповно. За твердженням апелянта постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.04.2020 року він не отримував, державний виконавець не надав йому строку на оскарження розрахунку заборгованості, який він отримав 12.02.2021 року. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що він перебуває на обліку у психіатра та тривалий час хворіє, а тому має заборгованість по виплаті аліментів на утримання дитини, чого суддею районного суду враховано не було.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити; вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Положеннями ст. 294 КУпАП регламентовано, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної постанови, апеляційним судом встановлено таке.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно КУпАП ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, та іншими документами.

Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Районний суд виконав вищенаведені вимоги КУпАП та на законних підставах притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а тому суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками районного суду.

Як убачається з матеріалів справи, виконавчим листом Овідіопольського районного суду Одеської області від 29.05.2013 року стягнуто з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку помісячно, починаючи з 30.04.2013 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 3).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №286/ВП61893907 від 12.02.2021 року державним виконавцем 12.02.2021 року при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1741/13 від 11.03.2020 року, виданого Овідіопольським районним судом Одеської області, встановлено, що ОСОБА_1 допустив заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір даної заборгованості перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до виконання, а саме, станом на 01.02.2021 року, заборгованість становить 14596 грн. 50 коп., загальна сума заборгованості становить 19965 грн. 97 коп. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Зауважень до змісту протоколу ОСОБА_1 не мав (а. с. 2).

Особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснено її права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, видано копію даного протоколу, про що ОСОБА_1 власноручно розписався в проколі про адміністративне правопорушення.

В матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 14.01.2021 року, затверджений заступником начальника Овідіопольського РВДВС ПМУ МЮ м. Одеси, за період з січня 2020 року по січень 2021 року. З даного розрахунку вбачається, сума аліментів, яка підлягає стягненню за один місяць, становить 2432,75 грн. ОСОБА_1 у липні, серпні та грудні 2020 року сплатив аліменти у розмірі 3700 грн., тобто слід констатувати факт, що останній періодично сплачував кошти в рахунок аліментів, проте станом на 01.02.2021 року у боржника, утворилась заборгованість по аліментах у сумі 19965,97 грн. (а.с. 5).

Частина 1 статті 183-1 КУпАП передбачає: несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, - тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

За таких обставин апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, оскільки факт несплати ним аліментів на утримання дитини, який призвів до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа, доведений вищезазначеними доказами у справі.

Слід зазначити, що ОСОБА_1 , що в доводах апеляційної скарги фактично визнає свою вину.

З приводу посилань апелянта, що заборгованість по сплаті аліментів утворилась у зв`язку з хворобою, то дані обставини жодним чином не звільняють ОСОБА_1 від обов`язку по сплаті аліментів за судовим наказом. Крім того, апелянтом жодним доказом не підтвердженні дані факти.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, а тому суд першої інстанції правомірно притягнув його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, при розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 278, 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, доводи ОСОБА_1 щодо невідповідності висновків судді районного суду в оскаржуваній постанові щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, не знайшли свого підтвердження, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.02.2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський