Справа № 214/726/21
3/214/636/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 квітня 2021 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., за участю: секретаря судового засідання Гливук М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2021 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №187601 від 19.01.2021 відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, з якого слідує, що 19.01.2021 о 00 год. 02 хв. водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки TOYOTA RAV4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі вул. Генерала Радієвського, біля буд.27 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, із явними ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Правопорушення зафіксовано на нагрудний відеореєстратор АЕ00018 та реєстратор Xiaomi.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Причини його неявки суду невідомі.

В свою чергу, захисник ОСОБА_2 адвокат Сагайдак Д.С. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своєї позиції захисник вказав, що водій ОСОБА_2 був тверезим при керуванні транспортним засобом за обставин зазначених в протоколі. Будь-яких алкогольних напоїв або наркотичних засобів не вживав. ОСОБА_2 сам запропонував працівникам поліції пройти тест на стан сп`яніння, що зафіксовано на відеозаписі, зробленому на боді-камері інспектора поліції. З відеозапису вбачається, що будь-які ознаки сп`яніння у ОСОБА_2 відсутні. При цьому, жодної належної перевірки наявності ознак будь-якого сп`яніння у ОСОБА_2 проведене не було. З яких саме міркувань, інспектор поліції зробив висновок про наявність у ОСОБА_2 ознак наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, не відомо, а відомості, що містяться в матеріалах справи про це відсутні. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 абсолютно адекватно веде діалог з працівниками поліції, надає всі необхідні документи, при цьому сама ситуація виглядає так, нібито працівники поліції намагаються штучно відшукати ознаки будь-якого сп`яніння та заплутати водія. Крім того, захисник вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не є єдиним беззаперечним доказом, що підтверджує вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. В свою чергу, письмові пояснення свідків викладені на підготовлених технічно бланках, при цьому пояснення не містять відомостей від якого саме огляду та на який вид сп`яніння відмовився пройти огляд ОСОБА_2 . Зміст відеозапису не містить наявність у особи жодних ознак сп`яніння. Направлення ОСОБА_2 на медичний огляд на стан сп`яніння здійснено до КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради», діяльність якого станом на 19.01.2021 припинена, що слідує є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Рапорт інспектора не може бути однозначним доказом винуватості ОСОБА_2 в інкримінованому йому діяння.

Правом участі в судовому засіданні захисник Сагайдак Д.С. не скористався, подавши заяву про розгляд справи без участі його та підзахисного.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення права на захист, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі наданих доказів, наявних у справі.

Суд, враховуючи позицію сторони захисту, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши відеозапис на диску DVD-R, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Визначаючи склад вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, обов`язково необхідно встановлювати наявність дійсних підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, передбаченими п.п.3, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджених Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року. Саме наявність/відсутність таких підстав зумовлює правомірність/неправомірність дій працівників поліції щодо вимоги пройти огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №187601 від 19.01.2021 та рапорту інспектора ПП Малахова О. від 19.01.2021 слідує, що 19.01.2021 о 00 год. 02 хв. водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки TOYOTA RAV4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі вул. Генерала Радієвського, біля буд.27 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, із явними ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив ПДР України; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. При цьому, поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Оглядом фрагменту відеозапису №2021**096 встановлено, що причиною зупинки водія ОСОБА_2 стало порушення останнім Правил дорожнього руху України, а саме його рух на жовтий сигнал світлофора на регульованому перехресті, при цьому матеріали справи не містять жодних відомостей про вчинення останнім цього правопорушення або про притягнення його до адміністративної відповідальності за його вчинення.

В свою чергу, зі змісту фрагменту відеозапису №2021**096 встановлено, що після зупинки працівниками транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 , останній на підозру працівників поліції про перебування останнього в стані сп`яніння повідомив, що не перебуває в стані сп`яніння та сам забажав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що працівниками поліції не було взято до уваги.

Визначаючи склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, обов`язково необхідно встановлювати наявність дійсних підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, передбаченими п.п.3, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджених Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкції). Саме наявність/відсутність таких підстав зумовлює правомірність/неправомірність дій працівників поліції щодо вимоги пройти огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку.

Зазначені вище обставини не оспорюються стороною захисту. В свою чергу, зі змісту оглянутого в судовому засіданні відеозапису слідує, що зі спливом певного часу, за не зрозумілих причин, після очевидної відсутності у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп`яніння, працівниками поліції ОСОБА_2 пред`явлена вимога пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки останній має ознаки такого сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.

При цьому матеріали відеозапису не містять очевидних відомостей про проведення жодної належної перевірки наявності ознак будь-якого сп`яніння у ОСОБА_2 , як і наявності ознак явного наркотичного сп`яніння, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, враховуючи чіткість мови, адекватіність повединки останнього, а також нічний час.

Так, відповідно до п.п. 7, 8 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Враховуючи вказані вище вимоги норми закону, та відсутність доказів, що спростовують ствердження сторони захисту про відсутність у ОСОБА_2 будь-яких ознак сп`яніння та підстав для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, суд вважає, що працівниками поліції безпосередньо порушено вимоги зазначеної вище Інструкції в частині проведення обов`язковості огляду на стан сп`яніння, а також наявності ознак неправомірності дій останніх щодо вимоги пройти огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку за відсутності будь-яких ознак такого сп`яніння.

Приходячи до вказаних вище висновків, суд критично сприймає посилання у рапорті поліцейського Малахова О. від 19.01.2021 на наявність у ОСОБА_2 ознак наркотичного сп`яніння, які б визначали правомірність пред`явлення вимоги останньому, у зв`язку з чим доводи сторони захисту в цій частині заслуговують на увагу.

Поміж іншим, пояснення, відібрані у свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 викладені на бланках, де вказаними вище особами зазначені пояснення з приводу обставин, свідками яких вони були, зазначені анкетні дані та проставлений підпис, при цьому вказані пояснення заповненні ідентично, без сумніву одним почерком, що викликає сумнів у їх достовірності.

За таких обставин, враховуючи встановлені порушення, а саме, відсутність підстав вважати перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного або іншого сп`яніння, суд критично сприймає як доказ протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №187601 від 19.01.2021, складений відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки викладені в ньому висновки викликають сумнів.

В свою чергу, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виписане 19.01.2021 працівниками поліції на ім`я ОСОБА_2 також судом сприймається критично, оскільки таке направлення видано для проходження вищезазначеного огляду до КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради», діяльність якого припинена 18.06.2019, що слідує з витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Істотних неузгоджень в хронологічності обставин, зафіксованих в доказах з тими, що зафіксовані на відеозаписі, судом в ході судового розгляду не встановлено. Інші докази, що свідчать про наявність підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не надані та судом під час розгляду справи не встановлені.

Такий формалізований підхід поліцейських до оформлення матеріалів, допущення встановлених вище порушень процесуального порядку, суд розцінює як свідчення необ`єктивності під час складання матеріалів про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Поміж іншим, у рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що «… формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...».

Згідно зі ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Положенням, закріпленим в ст.62 Конституції України, визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, в той час як в ході судового розгляду не доведено винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як наслідок суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ч.1 ст. 130, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко