Справа№464/2191/21
пр.№ 3/464/1352/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2021 року суддя Сихівського районного суду м.Львова Теслюк Д.Ю., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Іванова О.О., законного представника потерпілої ОСОБА_2 , представника законного представника потерпілої Слободян Н.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ,

проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №106077 від 02.03.2021 р. ОСОБА_1 28.01.2021 р. близько 12.00 год., перебуваючи з малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у приміщенні ЛКП «Культурно-освітній центр ім.Довженка» по пр.Червоної Калини, 81 у м.Львові, вчинила сварку із своїм колишнім чоловіком ОСОБА_2 , в ході якого підвищувала тон та кричала, чим своїми діями вчинила психологічне насильство по відношенні до їх малолітньої дитини ОСОБА_3 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та надала пояснення про те, що вона не вчиняла домашнього насильства відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 . Зокрема пояснила, що із колишнім чоловіком ОСОБА_2 у них конфлікт з приводу визначення місця проживання дитини та участі у вихованні дитини, який триває із 2019 року. Батько дитини забороняє бачитись дитині із нею. 28.01.2021 р. у приміщенні ЛКП «Культурно-освітній центр ім.Довженка» по пр.Червоної Калини, 81 у м.Львові проводилося свято, на яке були запрошені батьки дітей. В ході свята, донька захотіла в туалет, та вона з донькою вийшли у коридор. Коли вони спускались по сходах, вибіг колишній чоловік ОСОБА_2 та відштовхнув доньку від неї, почав голосно кричати. Дитина почала плакати, а тому вважає, що батько дитини вчинив насильство в сім`ї відносно дитини, оскільки він був ініціатором конфлікту.

Захисник Іванов О.О. під час розгляду справи вказав, що у матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, а відтак просив закрити провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_2 просив притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки своїми діями, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення, було вчинено психологічне насильство відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 . Після даної події донька два тижні погано спала, має психологічну травму, у зв`язку з чим він звертався до психологів та отримано відповідні висновки фахівців.

Представник законного представника потерпілої просила визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, оскільки матеріалами справи та в ході розгляду справи здобуто достатньо доказів, які б свідчили про наявність у її діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тобто при розгляді справи суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються наявними у справі доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до ст. 252 КУпАП.

Разом з тим, за змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Диспозицією статті 173-2 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Окрім цього, нормами Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» надано визначення поняття «домашнього насильства» як умисного систематичного фізичного, психологічного або економічного насильства по відношенню до нинішнього або колишнього чоловіка або іншого родича, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілого.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» надано поняття психологічного насильства, а саме це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вини ОСОБА_1 надано протокол про адміністративне правопорушення, довідку про результати проведення перевірки, заяву ОСОБА_2 , пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , рапорт. Окрім цього, в ході розгляду справи законним представником потерпілого долучено диск із відеозаписом події, яка мала місце 28.01.2021 р.

Під час розгляду справи встановлено, що між батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2019 року існує конфлікт щодо визначення її місця проживання та способу участі кожного з них у її вихованні.

З пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається, що 28.01.2021 р. між ними виник черговий конфлікт.

Разом з тим, вищевказаним доказами не підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на психіку її малолітньої дитини шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими б навмисно бажала спричинити емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, та внаслідок яких могла б завдаватися або завдалася шкода психічному здоров`ю малолітньої ОСОБА_3 .

Згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона правопорушення протиправність діяння, як обов`язкова ознака складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а також відсутність належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, а тому провадження в даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Теслюк Д.Ю.