Провадження №3/760/7602/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2021 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Оксюта Т.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від Київської митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) (по-батькові зі слів пасажира), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Україна, Черкаська область, місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює, паспорт громадянки України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 22.11.2016; орган, що видав МЗС/ MFA, за ст. 471 МК України, -

В С Т А Н О В И В:

08.07.2021 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1 , за порушення митних правил.

З протоколу №1066/10000/21 про порушення митних правил від 11.06.2021 року вбачається, що 11.06.2021 року о 09 год. 45 хв. для проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» поступила громадянка України ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), що прибула до України з Алжиру, транзитом через Туреччину, м. Стамбул, рейсом НОМЕР_2 , авіакомпанії «Турецькі авіалінії». Для проходження митного контролю громадянка України ОСОБА_1 своїми діями обрала канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор».

На підставі положень п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України, в якості використання однієї з форм митного контролю, співробітниками митниці було проведено усне опитування громадянки України ОСОБА_1 . На запитання співробітників митниці громадянка України ОСОБА_1 повідомила, що прибула в Україну разом з своїм чоловіком і переміщує через митний кордон України готівку, яку може задекларувати, якщо потрібно це зробити.

Після проведення опитування громадянки України ОСОБА_1 було запропоновано пред`явити всю готівку в службовому приміщенні митниці. Громадянкою було видано готівку в розмірі 40 000 доларів США, що знаходилася в жіночій сумці пасажирки (ручна поклажа). Чоловік ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , який прибув в Україну цим же рейсом, мав при собі другу частину коштів.

Готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів громадянки України ОСОБА_1 , вся валюта належить родині. Готівка була перерахована в службовому приміщенні митниці власноручно громадянкою України ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладених норм, з виявленої суми готівки громадянці України ОСОБА_1 було пропущено 12100 доларів США (еквівалент 9942,5 євро, згідно курсу НБУ на 11.06.2021).

Представник Київської митниці Держмитслужби у судовому засіданні пояснив, що гр. України ОСОБА_1 порушила митні правила, у зв`язку з чим відносно неї складено протокол про порушення митних правил №1066/10000/21 за ст. 471 МК України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що дійсно, 11.06.2021 р. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу "Приліт" терміналу "D" ДП МА "Бориспіль" вона обрала канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), тим самим, відповідно до частини п`ятої статті 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України.

На запитання співробітників митниці громадянка України ОСОБА_1 повідомила, що прибула в Україну разом з своїм чоловіком і переміщує через митний кордон України готівку, яку може задекларувати, якщо потрібно це зробити.

Оскільки переміщувана сума готівкових коштів перевищувала дозволений до переміщення без письмового декларування розмір готівки, визначений законодавством, посадовими особами митниці було складено Протокол та вилучено у неї 27900 доларів США.

Свою вину ОСОБА_1 визнала та зазначила, що недекларування готівки було з необережності, умислу приховувати від митниці грошові кошти не було, вона не зрозуміла яким чином вона обрала «зелений коридор».

Вважає вилучення коштів незаконним та суперечить положень статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції, а саме втручання в її право на повагу власності, так як є не пропорційним, оскільки покладає на неї «індивідуальний надмірний тягар». Грошові кошти належать її чоловіку, які він отримав в якості компенсаційних виплат у відрядженні, на підтвердження чого надала документи.

Також зазначила, що на її утримання перебувають батьки, які потребують лікування, а також донька яка навчається в Національному університеті «Острозька академія».

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши отримані матеріали, вбачається наступне.

Згідно протоколу про порушення митних правил №1066/10000/21 від 11.06.2021 року вбачається, що гр. України ОСОБА_6 обрала вид митного оформлення зону спрощеного митного оформлення «зелений коридор», а тому відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України.

На підставі положень п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України, в якості використання однієї з форм митного контролю, співробітниками митниці було проведено усне опитування громадянки України ОСОБА_1 . На запитання співробітників митниці громадянка України ОСОБА_1 повідомила, що прибула в Україну разом з своїм чоловіком і переміщує через митний кордон України готівку, яку може задекларувати, якщо потрібно це зробити.

Після проведення опитування громадянки України ОСОБА_1 було запропоновано пред`явити всю готівку в службовому приміщенні митниці. Громадянкою було видано готівку в розмірі 40 000 доларів США, що знаходилася в жіночій сумці пасажирки (ручна поклажа). Чоловік ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , який прибув в Україну цим же рейсом, мав при собі другу частину коштів.

Готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів громадянки України ОСОБА_1 , вся валюта належить родині. Готівка була перерахована в службовому приміщенні митниці власноручно громадянкою України ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладених норм, з виявленої суми готівки громадянці України ОСОБА_1 було пропущено 12100 доларів США (еквівалент 9942,5 євро, згідно курсу НБУ на 11.06.2021).

У відповідності до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Що стосується об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, вона полягає в переміщенні через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор» товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено, або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковану норму переміщення через митний кордон України.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про валюту і валютні операції», встановлено, що транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Транскордонне переміщення валютних цінностей шляхом поштових відправлень здійснюється лише шляхом поштових відправлень з оголошеною вартістю.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 МК України, обмеження щодо ввезення на митну територію України та вивезення за межі митної території України валютних цінностей, а також порядок переміщення їх через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей (зокрема, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню), можуть встановлюватися Національним банком України.

Згідно з Положенням про транскордонне переміщення валютних цінностей, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 3, з 07.02.2019 фізична особа має право ввозити/пересилати в Україну та вивозити/пересилати за межі України готівкову валюту і банківські метали (враховуючи монети, що віднесені до банківських металів) в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу. Транскордонне переміщення фізичною особою готівкової валюти і банківських металів в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, здійснюється на умовах письмового декларування митному органу в повному обсязі.

При цьому, згідно з пунктом 18 розділу 1 «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 року №5, фізичні особи-резиденти здійснюють валютні операції з транскордонного переміщення валютних цінностей шляхом їх вивезення/пересилання за межі України в загальній сумі, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро, на підставі документів, що підтверджують зняття цією фізичною особою готівки з власних рахунків у банках і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою (у разі здійснення такої операції) виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро; придбання цією особою банківських металів у банках та/або Національному банку виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро.

Згідно з ч. 5 ст. 366 МК України, обрання «зеленого коридору» вважається заявою особи про те, що переміщені нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню.

Під термін товари підпадає в тому числі і іноземна валюта, згідно з положеннями ст. 4 ч. 1, п. 1 б), п.57 МК України.

Відповідно до вимог ст. 197 МК України, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. В даному випадку такі обмеження встановлені на рівні 10 000 євро, в зв`язку з чим валютні цінності, які переміщував правопорушник є товарами, переміщення яких через митний кордон України обмежене.

Щодо суб`єктивної сторони правопорушення встановлено наступне.

Судом встановлено, що гр.. України ОСОБА_1 не розуміла протиправність своїх дій, не припускала можливості настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була це розуміти і передбачати. Тобто, суб`єктивна сторона дій правопорушника полягає в протиправній необережності в формі недбалості.

Відповідно до матеріалів справи, гр. України ОСОБА_1 протиправно перемістила через митний кордон України 27900 доларів США, які в неї були вилучені.

При визначені адміністративного стягнення, якому підлягає правопорушник, суддя враховує ступінь суспільної небезпеки правопорушення, ступінь провини, ставлення до вчиненого, його майновий стан, а також обставини, які пом`якшують відповідальність, а саме те, що особа вперше притягується до адміністративної відповідальності, щире каяття, а також той факт, що грошові кошти є її власністю.

Відповідно до ст. 471 МК України порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України, тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Відповідно ж до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Правопорушення, яке вчинила гр. України ОСОБА_1 полягало у переміщенні через митний кордон незадекларованих митному органу грошових коштів, що підлягає обов`язковому декларуванню.

Проте, гр. України ОСОБА_1 не розуміла протиправність своїх дій і не припускала можливості настання негативних наслідків, а також шкоду, яку вона могла потенційно завдати державі, є незначною. Недекларування вказаної суми грошей фактично призвело б до відсутності інформації у органів влади про те, що ці кошти ввезені на територію країни.

Крім того, в протоколі про порушення митних правил відсутні докази, які б підтверджували завдання шкоди державним чи суспільним інтересам, в тому числі і доказів, які б підтверджували, що вилучені кошти будуть спрямовані на забезпечення можливої протиправної діяльності.

Гроші які гр. України ОСОБА_1 перевозила, були отримані її чоловіком ОСОБА_5 у законний спосіб, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме наказом №2860-ос від 22.12.2016 року Міністерства закордонних справ про відрядження ОСОБА_5 разом з його дружиною ОСОБА_1 до Алжирської Народної Демократичної Республіки, наказом №915-ос від 08.06.2021 року Міністерства закордонних справ України про відкликання ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням довготермінового відрядження, довідкою Посольства України в Алжирській Народній Демократичній Республіці про підтвердження суми здійснених компенсаційних виплат від 09.06.2021 року за №6161/19-920-59436.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. У разі встановлення міжнародним договором правил, що суперечать чи не відповідають правилам, передбачених законодавством України, застосуванню підлягають правила міжнародного договору України.

Стосовно вирішення питання щодо конфіскації вилученої валюти, суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема постанову ЄСПЛ від 11.07.2019 року по справі «Садоча проти України».

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно - правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «З захисту прав і основних свобод людини», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, a також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Згідно з зазначеним рішенням ЄСПЛ, судове рішення, яким застосовується конфіскація майна, є втручанням в право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на повагу власності.

Згідно з Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції з захисту прав людини, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В даному випадку майном правопорушника є грошова сума в долларах, яка, на думку представника митниці, підлягає конфіскації.

За таких обставин конфіскація є втручанням в право особи на повагу власності і, відповідно, має бути застосована ст. 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з захисту прав людини.

Перша і найбільш важлива вимога зазначеної правової норми полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на повагу власності має бути законним. Також передбачається, що держава уповноважена здійснювати контроль за використанням власності шляхом забезпечення виконання законів.

Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

Об`єктивна сторона правопорушення, яке вчинила правопорушник, полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в «зеленому коридорі», тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.

Що стосується загального інтересу, якому могло слугувати таке втручання Європейський суд зазначив, що держави мають законний інтерес і в той же час обов`язок вживати заходи в цілях виявлення та контролю руху готівкових коштів через кордони, оскільки значні суми готівки можуть використовуватись для легалізації незаконних доходів, торгівлі наркотиками, фінансування тероризму, вчинення тяжких фінансових злочинів.

Загальна вимога про декларування, яка розповсюджується на будь - яку особу, що перетинає кордон держави, попереджує прихований ввіз та вивіз грошових коштів з країни і конфіскаційна міра, яку тягне недекларування грошових коштів митному органу, є частиною загальної регулятивної системи, передбаченої для боротьби з подібними правопорушеннями.

Крім того, сума, яка може бути законно ввезена, чи фізично переміщена через український митний кордон, в принципі не обмежена, обмежена лише сума (10 000 євро), яка може бути ввезена без письмового декларування.

Рішенням ЄСПЛ від 11.07.2019 «Садоча проти України» (скарга №77508/11) було констатовано порушення Україною статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Суд встановив, що конфіскація всієї не задекларованої під час проходження митного контролю суми грошей наклала на заявника індивідуальний та надмірний тягар і булла непропорційною до вчиненого правопорушення.

Вищевикладене свідчить про те, що застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, а саме втручання в право на повагу власності, так як є не пропорційним, оскільки покладає на гр. України ОСОБА_1 «індивідуальний надмірний тягар».

При цьому, конфіскація вилученої валюти, буде сприяти лише погіршенню матеріального становища гр. України ОСОБА_1 , та жодним чином не сприятиме її вихованню та попередженню вчинення ним нових порушень.

Таким чином, застосовуючи додаткове покарання у вигляді конфіскації валюти, суд фактично не залишить особі заробітної плати, яку вона заробила в установленому законом порядку своїм трудом і яка є єдиним його доходом. Крім того, суд враховує той факт, що конфіскація зазначених коштів позбавить її і її сім`ю належного матеріального забезпечення, оскільки на утриманні ОСОБА_1 перебувають її батьки з діагнозами необхідними для лікування, а також донька яка навчається в університеті, що підтверджується довідкою №195 Національного університету «Острозька академія» від 08.06.2021 року, договором №3-Мв/2017 про надання освітніх послуг від 28.08.2017 року, випискою із історії хвороби №2748 стаціонарного хворого ОСОБА_8 , випискою із карти стаціонарного амбулаторного хворого №ІХ-210101/135 ОСОБА_8 , консультативним висновком спеціаліста ОСОБА_8 , випискою із історії хвороби №2282 стаціонарного хворого ОСОБА_8 , витягом з медичної карти стаціонарного хворого №2127 ОСОБА_8 консультативним вин соком спеціаліста ОСОБА_9 , Езофагогастродуоденоскопією №440, випискою з історії хвороби №1014 ОСОБА_9 .

При цьому, суд враховує п. 10 ч. 2 Конвенція про захист заробітної плати №95 від 1949 року, яка переглянута Конвенцією Міжнародної організації праці №173 1992 року про захист вимог працівників у випадку неплатоспроможності роботодавця, від 1992 року, і залишає зазначену Конвенцію відкритою для подальшої ратифікації, яка ратифікована Законом № 2996-IV від 19.10.2005 року, де указано: «Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.».

Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення. Зокрема, в даному випадку, правопорушник не дотримався вимог, щодо внесення відомостей до митної декларації, а не вчинив будь - якого іншого правопорушення, яке можна припустити (наприклад, відмивання грошей або ухилення від сплати мита податків, тощо).

Крім того, сума, яку митний орган вимагає конфіскувати у правопорушника є для нього значною, а шкода, яку він потенційно міг завдати органам влади - незначна, оскільки він не завдавав державі жодної шкоди.

Також, слід зазначити, що однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

Неодноразове ухвалення протилежних і суперечливих судових рішень, особливо судами вищих інстанцій, може спричинити порушення права на справедливий суд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень.

Керуючись однією з аксіом судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», що означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права», суд вважає, що конфіскацію в даному випадку можна було б застосувати в разі відшкодування майнової шкоди, завданої державі, однак вона не зазнала ніяких збитків внаслідок невнесення правопорушником відомостей до митної декларації.

Таким чином, конфіскація всієї незадекларованої суми грошей накладе на особу індивідуальний та надмірний тягар і буде непропорційною до вчиненого правопорушення, отже, буде порушено статтю 1 Протоколу №1 до Конвенції. Такого висновку дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні «Садоча проти України».

Винність правопорушника підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил, доповідною запискою інспектора митниці, поясненням правопорушника та наданими доказами легальності походження грошей, описом вилученої валюти.

Провадження у справах про порушення митних правил, згідно ст. 487 МК України, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі вищевикладеного та враховуючи обставини, які свідчать про легальне і правомірне отримання правопорушником вилучених в неї валютних коштів, суд застосувавши міжнародно-правові норми, дійшов до висновку про не застосування до гр. України ОСОБА_1 додаткового стягнення в вигляді конфіскації вилучених валютних коштів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Київського апеляційного суду від 22.06.2021 року у справі №760/4013/21.

Крім цього, вважаю за необхідне зазначити, що адміністративним законодавством не передбачено надання будь - яких документів для отриманням особою грошей, які їй повинні бути повернуті, окрім документів, які посвідчують особу або документів, які уповноважують іншу особу, тобто гроші повинні бути поверненні без надання довідки банку.

Керуючись ст. 4 ЗУ «Про судовий збір України», ст.ст. 197, 471, 522, 524-529 МК України, ст.ст. 283-285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у порушенні митних правил, передбачених статтею 471 Митного кодексу України.

Притягнути громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн. на користь держави.

Стягнути з громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 454,00 грн.

Валюту, вилучену згідно протоколу про порушення митних правил №1066/10000/21 від 11.06.2021 року у розмірі 27900 (двадцять сім тисяч дев`ятсот) доларів США, що за курсом НБУ на день вчинення правопорушення становить 756279,72 грн. (інформація стосовно купюр, кількості та суми міститься в описі предметів до протоколу про порушення митних правил №1066/10000/21) повернути громадянці України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або її законному представнику у встановленому законом порядку.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через районний суд, шляхом подання скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя