ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1121/21 Справа № 203/3865/20 Суддя у 1-й інстанції - Смольняков О. О. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2021 року, якою провадження у справі про притягнення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення,

за участю:

захисника Келембет І.М.,

представника потерпілого Сеніної Т.В.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2021 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 161794 від 16 жовтня 2020 року водій ОСОБА_2 01 жовтня 2020 року о 12.08 год. в м. Дніпрі на перехресті вул. Шмідта та пр. Д.Яворницького, керуючи транспортним засобом MAZDA 3, н.з. НОМЕР_1 , не дотрималась безпечного бокового інтервалу та скоїла наїзд на транспортний засіб IVECO 80Е18, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що рухався у лівій стороні. Внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, своїми діями ОСОБА_2 порушила п.13.1 ПДР України.

В апеляційній скарзі потерпілий просить постанову суду скасувати та направити справу на новий розгляд.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що поклав в основу висновку про невинуватість ОСОБА_2 висновок експерта, в якому зазначено три можливих варіанта розвитку події, та з урахуванням відеозапису з відеореєстратора правильним є третій варіант, яким встановлено порушення ОСОБА_2 вимог п.п. 10.1, 13.1 ПДР України.

В заперечення на апеляційну скарги захисник Келембет І.М. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду без зміни. Вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими, а рішення суд ухвалено відповідно до вимог закону з урахуванням усіх обставин справи та в межах наданих суду повноважень.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про невинуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно ст. 251 КУпАП саме на співробітників поліції, як на осіб, що в силу ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог статей 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання, на які повинні міститися в самому протоколі.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

З матеріалів справи вбачається, що уповноваженим органом поліції до суду був скерований протокол про адміністративне правопорушення, за змістом якого ОСОБА_2 інкримінується порушення лише п. 13.1 ПДР України.

Отже суд в межах цього протоколу має встановити - чи допущено ОСОБА_2 порушення саме цього пункту Правил дорожнього руху.

Пункт 13.1 ПДР України передбачає, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Як слідує з матеріалів справи, по даному ДТП було проведено судову автотехнічну експертизу №19/104-9/2/132 від 29 березня 2021 року, за висновками якої визначено три можливих варіанти розвитку механізму ДТП: 1) жоден з водіїв не застосував маневрів і обидва автомобілі MAZDA 3, н.з. НОМЕР_1 , та IVECO 80Е18, н.з. НОМЕР_2 , до зіткнення рухалися прямолінійно; 2) Під час руху водій автомобіля IVECO 80Е18, н.з. НОМЕР_2 , здійснив відхилення праворуч (маневр праворуч); 3) Під час руху водій автомобіля MAZDA 3, н.з. НОМЕР_1 , здійснила відхилення ліворуч (маневр ліворуч).

За висновком судово-автотехнічної експертизи встановлено, що в даній дорожній обстановці по варіанту 1 механізму розвитку ДТП - водій автомобіля MAZDA 3, н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 повинна була діяти згідно вимог п.1.5 ПДР України; по варіанту 2 - відповідно до вимог п.12.3 ПДР України; по варіанту 3 - згідно вимог п.10.1 ПДР України.

Крім того, під час розгляду справи у суді першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 не порушувала вимоги п. 13.1 ПДР України, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, її поясненнями, наданими у суді першої інстанції.

Тобто, як обгруновано зазначив суд першої інстанції, в діях ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам п.13.1 ПДР, які знаходились би в причинному зв`язку з даною пригодою.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини (справи "Малофеєв проти Росії", "Карелін проти Росії", "Лучанінова проти України") у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

З таких підстав суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, через порушення нею п. 13.1 ПДР України.

Той факт, що за висновком судово-автотехнічної експертизи №19/104-9/2/132 від 29 березня 2021 року по варіанту №3 в діях ОСОБА_2 було встановлено порушення вимог п. 10.1 ПДР України, про що зазначає в апеляційній скарзі потерпілий, має місце, проте відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №161794 від 16 жовтня 2020 року ОСОБА_2 не інкримінувалось порушення вимог п. 10.1 ПДР України, а відповідно до вимог КУпАП розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення щодо конкретної особи.

Під час апеляційного перегляду не було надано доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції про невинуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до правових позицій, викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами та доповненнями), звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності… . При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень вищезазначених положень, а також вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив відсутність в діях ОСОБА_2 порушень вимог п. 13.1 ПДР України.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2021 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот