Дата документу Справа № 333/349/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/349/21 Головуючий в 1 інст. Круглікова А.В.
Провадження №33/807/343/21 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю адвоката Комлєва А.І., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 8 квітня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 13.01.2021 року о 16 год. 18 хв. в м. Запоріжжі, вул. Культурна, буд. 104, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «KIA SPORTAGE», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови) від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням технічного засобу «Drager Alkotest -6810» на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що із постановою суду не згоден і вважає її незаконною з наступних підстав. Так, представники поліції зупинили та запропонували пройти огляд у медичному закладі або на місці зупинки, на що він погодився пройти огляд у медичному закладі, але наполягав на переміщенні до медичного закладу на власному автомобілі. В подальшому, він виконував всі вимоги поліцейського, погодився та пройшов на місці зупинки огляд за допомогою спеціального технічного пристрою. Однак, з незрозумілих причин, поліцейський повідомив, що розцінює його дії, як відмову від проходження від медичного огляду. Після проходження перевірки на «Drager Alkotest 6810», до медичного закладу йому проїхати не пропонували, а одразу був складений протокол про за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, у якому він надав свої пояснення. Будь-яких інших документів йому не надавали, про їх складання та існування він дізнався після ознайомлення з матеріалами справи. Зазначає, що при проведенні огляду за допомогою газоаналізатору «Drager Alkotest 6810» представником поліції не було роз`яснено порядок проходження, не надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу. Крім того, матеріали справи не містять будь-яких доказів відсторонення його від керування або передачу автомобіля для керування іншій особі. Просить скасувати постанову суду від 08.04.2021 року та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши адвоката Комлєва А.І., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 043671 від 13.01.2021 року (а.с. 1) та визнаних судом доведеними підтверджується:

направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 3), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с. 6,7), довідкою адмінпрактики (а.с. 2), відеозаписом події.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Посилання апелянта щодо порушення працівником поліції порядку огляду на стан сп`яніння, зокрема не запропоновано пройти огляд у медичному закладі слід визнати безпідставними у зв`язку з наступним.

Так, з відеозапису вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , перевірено відповідні документи і запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спец приладу Драгер. На пропозицію поліцейського ОСОБА_1 відповідає, що бажає проїхати в лікарню, однак на своєму автомобілі, на що працівник поліції пропонує або проїхати на Сєдова або продути Драгер. Згодом ОСОБА_1 погоджується пройти огляд на місці за допомогою спец приладу Драгер. Працівник поліції роз`яснює порядок проходження огляду з допомогою приладу "Драгер", робить пробний забор. Під час проходження процедури освідування в присутності двох свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . ОСОБА_1 порушив саму процедуру: декілька разів неправильно продував трубку «Драгера», на зауваження поліцейських, що його дії будуть розцінені як відмова від проходження огляду, відмовився правильно здійснити продув приладу.

Отже, вказані дії водія ОСОБА_1 обґрунтовано розцінені як працівниками поліції, так і судом, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Одночасно відео демонструє мляву мову ОСОБА_1 і загалом поведінка останнього надавала працівнику патрульної поліції небезпідставні обставини вважати водія, таким що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та, як наслідок, висунення пропозиції проходження водієм відповідного огляду.

При цьому, на переконання апеляційного суду порядок огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, передбачений ст. 266 КУпАП порушений не був.

Твердження апелянта, що представником поліції не було роз`яснено порядок проходження, не надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, передбачено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З відеозапису вбачається, що працівником поліції ОСОБА_1 та присутнім свідкам роз`яснено порядок застосування спеціального технічного засобу Drager, при цьому вимога перед працівниками поліції про надання сертифікату відповідності про повірку робочого засобу вимірювальної техніки ОСОБА_1 не висловлювалася, а тому доводи з цього приводу необґрунтовані.

Що стосується доводів апелянта про те, що матеріали справи не містять відомостей про відсторонення його від керування транспортним засобом також не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують встановленого судом першої інстанції факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 8 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник