ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/613/21 Справа № 209/600/21 Суддя у 1-й інстанції - Решетник Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 березня 2021 року, якою

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушенні, передбаченого ст. 173 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 березня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 3-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 гривня.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 454 гривні 00 копійок.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 21.02.2021 перебуваючи біля дверей квартири АДРЕСА_2 , справляв природні потреби у тамбурі, чим порушив громадський порядок, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Не погоджуючись з винесеною постановою потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду щодо ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, для подальшого відкриття кримінальної справи.

В якості доводів поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що звертався до органу поліції із заявою саме про вчинення злочину, передбаченого ст. 296 КК України. На думку потерпілого матеріали справи щодо ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП складені з порушенням його прав, оскільки виклад події правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи.

Поряд з цим, в апеляційній скарзі наголошується на тому, що оскаржувана постанова суперечить вимогам КУпАП, а також були порушені його права як потерпілого, оскільки він був позбавлений надавати пояснення у суді, заявляти клопотання.

Також, потерпілий указує на те, що суд безпідставно визнав пом`якшуючою обставиною щире каяття, оскільки багаточисельні судові рішення щодо ОСОБА_2 свідчать про відсутність каяття. Окрім того, потерпілий вважає, що на ОСОБА_2 було накладено занадто м`яке стягнення.

ОСОБА_2 , будучи належними чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується даними наявними в матеріалах справи, до апеляційного суду не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, та враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених нормами КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_1 подав клопотання до апеляційного суду про розгляд апеляційної скарги за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до таких висновків.

Доводи апеляційної скарги про неповноту судового розгляду, викладені в апеляційній скарзі, є частково обґрунтованими.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі та гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Аналізом матеріалів справи встановлено, що суд, в порушення вищезазначених вимог закону, належним чином не з`ясував обставини справи та прийшов до передчасного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні дрібного хуліганства.

Так, відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Однак, апеляційним переглядом оскаржуваної постанови встановлено її невідповідність вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки вона не містить часу коли було вчинено дрібне хуліганство, яке закидається ОСОБА_2 та міста в якому відбувалися протиправні дії.

При цьому необхідно звернути увагу на те, що диспозицією ст. 173 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто за вчинення таких дій, як нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян на інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Однак, при дослідженні матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідав вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому не в повному обсязі викладено суть адміністративного правопорушення, яка б відповідала диспозиції ст. 173 КУпАП, зокрема, не зазначено у фабулі протоколу анкетні відомості потерпілого, чий спокій був порушений діями ОСОБА_2 ..

Окрім того, апеляційним судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні в достатньому обсязі належні та допустимі докази на підтвердження обставин правопорушення, які закидаються ОСОБА_2 оскільки крім протоколу в матеріалах справи наявні лише копії заяви ОСОБА_1 про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, яка скерована до відділення поліції, пояснень ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 , які в свою чергу належним чином не завірені, жодного підпису посадової особи та мокрої печатки вони не містять.

Отже, місцевий суд в порушення ст. 280 КУпАП, дійшов передчасного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки, у відповідності до ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду мав вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

З огляду на сукупність встановлених обставин, суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, апеляційна скарга потерпілої сторони підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 березня 2021 року щодо ОСОБА_2 , скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко