Справа № 643/7227/21
Провадження № 3/643/2276/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2021 року суддя Московського районного суду м. Харкова Горбунова Я.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Харківського районного управління №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код ________________, громадянин України, працює ФОП, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19.03.2021 року близько 08 год. 30 хв. знаходячись в коридорі квартири за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в ході конфлікту, долонею руки вдарив по обличчю, губам та вхопив за щелепу неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосувавши насильство, що не спричинило тілесних ушкоджень, але завдало шкоди фізичному здоровю потерпілого.

ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення визнав та пояснив, що 19.03.2021 р. зранку син ОСОБА_3 збирався до школи, близько 08:30 год. знаходячись в квартирі він почав розмовляти з сином з приводу навчання у школі, його запізнень до школи та те, що він у школі курить «Вейп», на що син почав йому грубити, у зв`язку із чим, він долонею руки вдарив сина по обличчю та губам та взяв рукою його щелепу, таким чином він виховував свого сина. Після чого син пішов до школи.

Згідно з ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з приписами ст. 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Стаття 28 Конституції України декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «Опуз проти Туреччини» (Opuz v. Turkey) no. 33401/02 від 09 вересня 2009 року Європейський суд з прав людини прийшов до висновку, що насильство в сім`ї не є приватною чи сімейною справою, але є проблемою, яка зачіпає суспільні інтереси, що в свою чергу вимагає ефективних дій з боку держави. Суд також зазначив, що недостатньо мати закони щодо протидії домашньому насильству, більш важливішим є наявність ефективних механізмів їхньої реалізації.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 173-2 КУпАП виходячи з наступного.

Факт вчинення правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 295774 від 24.03.2021 року, повідомленням, запитом, свідоцтвом про народження та письмовими поясненнями.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири ) гривні 00 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через місцевий суд Московського району м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Я.М. Горбунова