ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2021 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючої судді - Лисиченко С.М., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 127911 від 24.07.2021, ОСОБА_1 24.07.2021 о 02 годині 10 хвилин в м. Харкові по вул. Сидора Ковпака, буд.24, керував автомобілем Kia Optima, р.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння очей, чим порушив п.2.9 А Правил дорожнього руху України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу Alkotest Drager 6820, проба позитивна - 0,37 проміле.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання адміністративного протоколу, кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова від 11.08.2021 визначено головуючого суддю: Лисиченко С.М.

Відповідно до ст. 3 Конституції України утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Наведені норми корелюють з положеннями, які з метою захисту прав людини визначені в міжнародно-правових документах (п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка була ратифікована Україною 17.07.1997 року) і вказують на зобов`язання держав-учасниць забезпечити у національному законодавстві кожному «право на справедливий судовий розгляд».

Відповідно до ст. 9 Конституції України, Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського Суду з прав людини (далі- ЄСПЛ) як джерело право.

Необхідною умовою реалізації права на захист є забезпечення основних його гарантій на усіх стадіях судочинства, оскільки випадки, коли особі, яка притягується до адміністративної відповідальності під час розгляду справи не було призначено захисника за умови його обов`язкової участі, або розгляд справи здійснювався за його відсутністю ставлять під сумнів питання належності та допустимості доказів, на яких ґрунтується рішення суду про притягнення такої особи до адміністративної відповідальності, та є порушенням «права на справедливий судовий розгляд» (п. 63 рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі «Лучанінова проти України», п. 52 рішення ЄСПЛ від 27 листопада 2008 року у справі «Сальдуз проти Туреччини» та пункти 9091 рішення ЄСПЛ від 12 червня 2008 року у справі «Яременко проти України», п. 262 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»)

Стаття 59 Конституції України проголошує право кожного на правову допомогу та вільний вибір захисника своїх прав. Забезпечення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності права на захист згідно зі ст. 129 Конституції України є основною засадою судочинства.

Забезпечення права на захист під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, як основної засади судочинства, закріплено також положенням ст. 268 КУпАП.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.12.2008 № 18 (далі - Постанова № 14 від 23.12.2005), звернув увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

З метою реалізації права на захист, а також права на справедливий судовий розгляд, у зв`язку з клопотанням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Черних І.О., неявкою свідків у справі, розгляд справи неодноразово відкладався.

ОСОБА_1 , у судове засідання, призначене на 08.12.2021, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання про закриття провадження по справі, в якому зазначено, зокрема, наступне. При оформленні адміністративного матеріалу, патрульні поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 , передбачені законодавством про адміністративні правопорушення, його права та законні інтереси, в тому числі було порушено право на правову допомогу адвоката, що призвело до порушення проведення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також зазначено, що були відсутні підстави для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Крім того, захисник ОСОБА_1 адвокат Черних І.О. в обґрунтування клопотання посилався на те, що ОСОБА_1 не було направлено для проходження огляду на стан сп`яніння у спеціалізованому закладі охорони здоров`я після того як він висловив свою незгоду із результатми огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Враховуючи зазначене, а також те, що відповідно до положень положеньст.268 КУпАП інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким присутність особи у судовому засіданні є обов`язковою, суд вважає за можливим розглянути справу у відсутність останнього, із врахуванням наданими ними пояснень в минулому судовому засіданні.

Суд, дослідивши надані разом з протоколом про адміністративне правопорушення матеріали, установив наступне.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст.252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п. 1.3. ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пункт 1.9. ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Згідно з п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно зі ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до розділу ІІ Іструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 (далі-Інструкція), установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення натранспорті»№14 від 23.12.2005 року (далі Постанова №14 Пленуму Верховного Суду України), для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Отже, для вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід перевірити, чи було дотримано вимог закону при вирішенні питання наявності в діях складу адміністративного правопорушення, зокрема, чи керувала особа, тобто була водієм транспортного засобу на місці його зупинки, яка притягується до адміністративної відповідальності та чи відповідає процедура перевірки на стан сп`яніння вимогам закону.

Положенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (далі- Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення), врегульовано порядок оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до даних, що міститься у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 127911 від 24.07.2021, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6820та з дотриманням процедури, передбаченої ст.266 КУпАП, а саме: за згодою водія та з використанням камери ХА 01985 для відеофіксації.

Зазначений факт підтверджується: актом на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та тестом № 1527 від 24.07.2021, який є додатком до протоколу.

Допитаний в судовому засіданні 15.11.2021 свідок ОСОБА_2 повідомив, що дійсно, 24.07.2021 о 02-10 годині ОСОБА_1 дійсно був за кермом транспортного засобу. Рухаючись по вул. Сидора Ковпака, автомобіль зупинили працівники поліції. ОСОБА_1 вийшов з транспортного засобу, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер. Показник був позитивний, показало більше допустимої норми. З показником приладу Драгер ОСОБА_1 не погодився. Вимога ОСОБА_1 проїхати в заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була проігнорована працівниками поліції. Крім того, свідок повідомив, що ОСОБА_1 алкогольні напої не вживав.

Допитаний в судовому засіданні 15.11.2021 свідок ОСОБА_3 повідомила наступне. 24.07.2021 вона разом з ОСОБА_2 знаходились в автомобілі ОСОБА_1 . Рухаючись по вул. Сидора Ковпака, автомобіль зупинили працівники поліції. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Показник був позитивний, показало більше допустимої норми. З показником приладу Драгер ОСОБА_1 не погодився. ОСОБА_1 наполягав на проходженні огляду в закладі охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте вимога була проігнорована працівниками поліції. Після цього працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 251,252 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З відтворених 15.11.2021 в судовому засіданні відео з камери ХА 01985, вбачається, що ОСОБА_1 надав згоду на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора Alkotest Drager 6820, що свідчить про дотримання процедури огляду на стан сп`яніння, порядок проведення якого закріплений ст.266 КУпАП та розділом Інструкції. Будь яких заперечень щодо результатів огляду на місці зупинки ОСОБА_1 не висловлював, що спростовує покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , допитаних в судовому засіданні 15.11.2021.

Крім того, протокол про адміністративне по адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 127911 від 24.07.2021 підписаний особисто ОСОБА_1 , останній надав пояснення, що не вживав. Права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, роз`яснені ОСОБА_1 , про що міститься особистий підпис останнього в протоколі про адміністративне правопорушення, що спростовує доводи адвоката Черинх І.О., викладені в клопотанні про закриття провадження.

Також, матеріали справи містять направлення на огляд водія ОСОБА_1 транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції від 24.07.2021, що спростовують доводи ОСОБА_1 , адвоката Черних І.О., покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з приводу відмови працівників поліції надати можливість пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

З огляду на зазначене, суд, відповідно до свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин справи, керуючись законом, оцінюючу сукупність зібраних доказів з точку зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає показання вказаних свідкыв не достатнім доказом по даній справі

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена та підтверджується сукупністю зібраних та досліджених судом доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 127911 від 24.07.2021, який складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 № 1395;

- тестом № 1527 від 24.07.2021, який є додатком до протоколу;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, підписаного поліцейським взводу №2 роти №6 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП старшим сержантом поліції Чернишенком В.М., зафіксованим відеозаписом з камери ХА 01985;

- направленням на огляд водія ОСОБА_1 транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції від 24.07.2021;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського ХА 01985;

- рапортами інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Криворучкіна М.О. від 24.07.2021 та 02.08.2021.

Наведені докази, свідчать про порушення водієм ОСОБА_1 п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Відповідно до частини 1 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно частини 2 статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому пом`якшуючи обставини при накладенні адміністративного стягнення на правопорушника не повинні враховуватись (Глава 10 КУпАП).

ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою за підписом інспектора батальйону № 3 роти №2 взводу №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Сухробова.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з положеннями ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 454 грн.

Керуючись ст.ст. 283-285КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 454, 00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

СУДДЯ С.М. Лисиченко