Справа №430/2667/21
Провадження №3/430/934/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року смт. Станиця Луганська

Суддя Станично-Луганського районного суду Луганської області Дьоміна О.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли з відділення поліції №1 Щастинського РВП ГУНП в Луганській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Станиця Луганська Станично-Луганського району Луганської області, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , учня 9-го класу КЗ «Станично-Луганський ОЗЗОО І-ІІІ ступенів №1», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 173 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, згідно з яким він 16.11.2021 року о 10 год. 25 хв., перебуваючи на території дитячого майданчику КЗ «Станично-Луганський ОЗЗОО І-ІІІ ступенів №1», за адресою: АДРЕСА_2 , висловлювався нецензурною лайкою та словесно ображав неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 173 цього Кодексу розглядаються протягом доби. При цьому, у відповідності до положень ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді свою вину у вчиненні правопорушення визнав, з протоколом про адміністративне правопорушення погодився та пояснив, що він вступився за своїх молодших братів, яких ображали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зобов`язався не вчиняти подобних діянь, просив суд його суворо не карати.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне:

Статтею 7 КУАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Перевіривши матеріали справи та докази, які містяться в них, судом встановлено, що факт вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №873066 від 07.12.2021 року;

- рапортом старшого інспектора чергового ВП №1 Щастинського РВП ГУНП в Луганській області Непрана О.М. від 17.11.2021 року;

- заявою ОСОБА_4 від 17.11.2021 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 17.11.2021 року;

- рапортом інспектора СЮП ВП Щастинського РВП ГУНП в Луганській області Замогильного О. від 07.12.2021 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 07.12.2021 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 07.12.2021 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_7 від 07.12.2021 року.

Досліджені під час судового розгляду справи та перевірені вищенаведені письмові докази є належними та допустимими у розумінні ст. 251 КУпАП.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд, давши належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

На момент вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 виповнилось 16 років. Таким чином, за вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах, але до нього може бути застосований один із заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу.

Виходячи із принципів справедливості та гуманізму, враховуючи біологічні, психологічні та соціальні характеристики неповнолітніх, закон передбачає особливості притягнення їх до адміністративної відповідальності, звільнення від даної відповідальності, призначення адміністративного стягнення та специфічні заходи впливу.

Ця позиція базується на міжнародно-правових актах, зокрема Декларації прав людини. У її Преамбулі зазначається, що неповнолітні у зв`язку з їх фізичною і розумовою незрілістю потребують спеціальної охорони і захисту, зокрема належний правовий захист.

Особливості вікової психології неповнолітніх дають змогу обмежитися щодо таких осіб порівно більш м`якими заходами, достатніми для забезпечення їх виправлення ї перевиховання.

Суспільство немає права висувати до неповнолітніх такі самі суворі вимоги, як дорослих осіб. Тому щодо неповнолітніх достатніми є міри виховно-педагогічного, а не карального характеру.

Так, згідно ч. 1 ст. 24-1 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від 16 до 18 років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 свою провину у вчиненому правопорушенні визнав, при цьому будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність останнього в судовому засіданні не встановлено. З огляду на наведене, враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи неповнолітньою особою, фактично несвідомо вчинив дане адміністративне правопорушення, свою провину визнав, негативних наслідків від вказаного правопорушення завдано не було, матеріальних збитків не заподіяно, а тому слід дійти висновку про незначну суспільну небезпечність скоєних ним правопорушень.

Таким чином, враховуючи сукупність всіх фактичних обставин справи та дані про особу правопорушника, суд вважає за можливе застосувати до нього захід впливу у вигляді попередження, що буде достатнім превентивним заходом для неповнолітньої особи у даному випадку для попередження вчинення ним подібних та інших адміністративних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 13, 36, 40-1, 126, 130, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та застосувати до нього захід впливу, передбачений ст. 24-1 КУпАП, у вигляді попередження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя О.П. Дьоміна