Справа № 156/79/21
Номер провадження: 3/156/56/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевська І.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), уродженки с. Литовеж Володимир-Волинського (колишнього Іваничівського) району Волинської області, Волинської області, українки, громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , бухгалтера ФОП « ОСОБА_2 »,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП),

учасники справи:

особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представник/адвокат Мацей М.М.

інший учасник ДТП Зьоменко Н.В., представник/адвокат Улибін-Вельгус В.В.

про права передбачені ст. 268 КУпАП, ст.ст. 10, 63 Конституції України особам роз`яснено,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про наступне

в с т а н о в и в :

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

25.12.2020 року о 12 год. 45 хв. на автодорозі Р-15, а саме в с. Литовеж гр. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN н.з. НОМЕР_2 , виконуючи маневр розвороту, не впевнившись в безпечності, скоїла зіткнення з т/з Хонда.

Такими своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 10.1 та п. 10.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

ІІ. Пояснення учасників справи

В судовому засідання ОСОБА_1 свою вину у інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнала та вказала, що 25.12.2020 року на власному автомобілі рухалась в сторону м. Нововолинська, на ділянці дороги у с. Литовеж біля Шахти №9, хотіла здійснити розворот і увімкнувши заздалегідь лівий покажчик повороту, переконавшись щодо відсутності інших автомобілів на зустрічній смузі руху та попутних за нею, розпочала здійснювати поворот ліворуч; У цей час автомобіль ОСОБА_3 , який рухався з великою швидкістю, раптово з лівого боку почав обганяти транспортний засіб ОСОБА_1 . Вважає, що ДТП відбулося через порушення ОСОБА_3 ПДР.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Мацей М.М. в судовому засіданні вказав, що у діях його довірительки відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки є підстави вважати, що інший учасник ДТП значно перевищив встановлене обмеження швидкості руху та не вжив усіх можливих заходів для зменшення швидкості руху, тому допустив зіткнення із автомобілем ОСОБА_1 . Вважає, що така обставина містить у собі причинно-наслідковий зв`язок вчинення ДТП. Також зауважив, що характер ушкоджень свідчить про те, що удар в момент зіткнення транспортних засобів відбувся з того приводу, що швидкість автомобіля «Honda CR-V» була значно вище допустимої при здійсненні відповідного маневру.

В судовому засіданні від 28.04.2021 року заявив усно клопотання, у якому просив закрити провадження відносно його довірительки, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Інший учасник ДТП ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що керуючи власним автомобілем «Honda CR-V», д.н.з НОМЕР_3 , рухався в сторону м. Нововолинська з дозволеною швидкістю. Перед ним в попутному напрямку рухався автомобіль VOLKSWAGEN н.з. НОМЕР_2 , водій якого не ввімкнуши заздалегідь жодного покажчику повороту, почав повільно змешувати швидкість та займати крайнє праве положення, що означало, на думку ОСОБА_3 , що автомобіль здійснює поворот на Шахту №9 в с.Литовеж. В той же час ОСОБА_3 продовжував рух по цій же полосі, а водій автомобіля VOLKSWAGEN н.з. НОМЕР_2 несподівано розпочав маневр розвороту і змінив нарямок руху ліворуч, внаслідок чого відбуло зіткнення автомобілів. Вважає, що ОСОБА_1 не врахувала дорожньої обстановки, маючи намір повертати ліворуч не ввімкнула покажчик повороту та не зайняла відповідне крайнє лівеположення на проїзній частині, тому допустила зіткнення з автомобілем «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_3 , в під керуванням ОСОБА_3 , який рухався у попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Захисник ОСОБА_3 адвокат Улибін Вельгус В.В. підтримав позицію підзахисного щодо винуватості ОСОБА_1 у вказаному ДТП. Зазначив, що у висновку експерта наведено, як би мала діяти водій ОСОБА_1 у вказаній обстановці і в чому полягають її порушення. Та просив звернути увагу, що в своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 сама зазначила, що перебуваючи на повороті на Шахту №9 включила лівий покажчик повору і почала робити маневр розвороту, а також зі скріншоту фото положення автомобіля ОСОБА_1 на дорозі вбачається, що її задні колеса знаходяться ближче правої сторони дороги, що підтверджує, що вона не зайняла крайнє ліве положення для здійснення розвороту. Відтак, в діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення. Передбаченого ст.. 124 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні свідок - ОСОБА_4 суду повідомила, що того дня попросила свою знайому ОСОБА_1 виїхати в район шахти № 9, щоб підвезти її на роботу. Перебуваючи по ліві стороні від дороги, побачила наближення автомобіля ОСОБА_1 . Остання, увімкнувши лівий покажчик повороту та зменшивши швидкість, почала повертати вліво, рухаючись до повороту та з`їзду до будинку. Автомобіль білого кольору, який рухався позаду автомобіля ОСОБА_1 з великою, на думку свідка, швидкістю, також почав гальмування та з`їзд вліво, після чого відбулось зіткнення. Додатково заначила, що не може вказати яка відстань була між автомобілями.

Також, постановою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 17.03.2021 року клопотання сторін задоволено. Призначено по даній справі судово-автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, адвоката та інших учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши фактичні обставини справи і досліджені судом докази щодо їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Дії ОСОБА_1 за ознаками ст. 124 КУпАП кваліфіковані правильно, виходячи з наступного.

ІІІ. Джерела права та застосоване судом законодавство

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено в ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією статті 124 КУпАП передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - передбачає адміністративну відповідальність.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. п. 10.1., 10.5 ПДР України, які зазначені в протоколі працівником поліції.

Згідно п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 10.4 Правил України закріплена вимога для водіїв перед початком руху або ж зміни напрямку, згідно якої перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Відповідно п. 10.5 ПДР України поворот необхідно виконувати так, щоб під час виїзду з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини. Виїзд з перехрестя, де організовано круговий рух, може здійснюватися з будь-якої смуги, якщо напрямок руху не визначено дорожніми знаками чи розміткою і це не створить перешкод транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух»учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цьогоЗакону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлено Правилами дорожнього руху України, згідно пункту 1.3, 1.4 якого учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими, при цьому кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

ІV. Оцінка суду щодо фактичних обставин справи

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Даний протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, тому є доказом у розумінні вимог ст. 251 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 вищевказаного правопорушення підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серій ДПР18 № 230187 від 25.12.2020 року;

електронним рапортом № 3223 від 25.12.2020 року,

схемою місця ДТП від 25.12.2020 року;

письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ,

постановою про накладення адміністратвиного стягнення серії ВАА № 786251 від 25.12.2020 року,

фототаблицею до матеріалів ЄО № 3223,

висновком інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/103-21/2186-ІТ від 15.04.2021 року.

Так, висновком інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/103-21/2186-ІТ від 15.04.2021 року встановлено, що:

1. З технічної точки зору в дорожній ситуації, коли попутний автомобіль раптово розпочав розворот не з крайнього положення на проїзній частині водій автомобіля HONDA CR-V р.н. знак НОМЕР_4 ОСОБА_5 повинен був діяти у відповідності до вимог пункту 12.3 ПДР України, згідно з яким у момент об`єктивного виявлення початку розвороту автомобіля VOLKSWAGEN Golf, який рухався попереду в попутному напрямку негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

З технічної точки зору в дорожній ситуації, коли попутній транспортний засіб з увімкнутим лівим покажчиком повороту знижував швидкість руху у межах смуги в напрямку руху водій автомобіля HONDA CR-V р.н. знак НОМЕР_4 ОСОБА_5 повинен був діяти у відповідності до вимог пункту 13.1 ПДР України, згідно з яким дотримувати безпечної дистанції до автомобіля VOLKSWAGEN Golf, який знижував швидкість руху для розвороту.

2. З технічної точки зору в заданій дорожній ситуації водій автомобіля VOLKSWAGEN Golf р.н. знак т5 НОМЕР_5 ОСОБА_1 повинна була діяти у відповідності до вимог пунктів 9.4, 10.1, 10.4 ПДР України, згідно з якими завчасно, але не менш як за 150 м до початку розвороту подати відповідний сигнал покажчиками повороту, зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, перед початком маневру переконатись, що це буду безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 про те, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки у даній дорожній ситуації водій ОСОБА_1 у відповідності до вимог ПДР повинна був перед початком виконання маневру розвору ліворуч переконатись у безпеці цього маневру, заздалегідь ввімкнути лівий покажчик повороту та зайняти крайнє ліве положення відносно полоси і лише після цього приступити до виконання вказаного маневру. Наведені особою, що притягується до адміністративної відповідальності доводи спростовуються матеріалами справи. Пояснення свідка ОСОБА_4 до уваги не беруться. Оскільки остання не є водієм і не може оцінити вказаної дорожньо-транспортної обстановки, що склалась, а інші її твердження націлені на уникненн від відповідальності її подруги ОСОБА_1 .

Оцінивши зазначені вище докази на достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними, достовірними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

17.03.2021 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №123-IX від 16.02.2021 року, яким статтю 124 КУпАП викладено у новій редакції.

Вказаним законом посилено відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП України.

Відповідно до ч.1 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно із ч.2 ст. 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Виходячи із вказаних положень до осіб, які до 17.03.2021 року вчинили порушення передбачене ст. 124 КУпАП, має бути застосована санкція у редакції закону, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Оскільки ОСОБА_1 , вчинила дії, які охоплюються складом адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачено ст.124 КУпАП до набрання чинності Законом №1231-ІХ від 16.02.2021 року, що посилює відповідальність, має бути застосований закон, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

ІV. Накладення адміністративного стягнення

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, не встановлено.

Суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки її вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», оскільки цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд відповідно до статті 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, її поведінку під час та після вчинення адміністративного правопорушення, ступінь її вини, майновий стан, суд вважає за необхідне застосувати до водія ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в межах санкції ст.124 КУпАП.

Визначений вид та розмір покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Щодо заявленого адвокатом Мацеєм М.М. клопотання про закриття провадження відносно його довірительки за ст. 38 КУпАП, оскільки спливли строки накладення адміністративного стягнення, суд зазначає наступне.

Водночас, зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Згідно з ч.2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Діяння, зазначене в протоколі, мало місце 25.12.2020р. Останнім днем накладення адміністративного стягнення було 25.03.2021р. Однак 17.03.2021 року було зупинено провадження і призначено судову експертизу. Постановою від 15.04.2021 року поновлено провадження та призначено судове засідання на 28.04.2021 року, тобто судом дотримано строків, в межах яких на винну особу може бути накладено адміністративне стягнення.

V. Судові витрати

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, то суддя вважає за необхідне стягнути з останньої судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 34, 40-1, 124, 283-285 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), судовий збір на користь держави в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень.

Штраф необхідно сплатити не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення стягнення.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, в разі несплати правопорушником штрафу у строк, штраф стягується у подвійному розмірі штрафу визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 29 квітня 2021 року.

Суддя І. Є. Малюшевська