Справа № 215/3560/21
ПОСТАНОВА
10 серпня 2021 року м. Кривий Ріг
Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Квятковський Я.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області; громадянку України; яка ніде не працює; яка протягом року не притягалася до адміністративної відповідальності; яка проживає за адресою : АДРЕСА_1 ,
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №216642 від 23.05.2021 року, ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: м.Кривий Ріг, вул. Сергія Колачевського, біля будинку №32 в Тернівськомі районі, в громадському місці вчинила злісну непокору працівнику поліції ОСОБА_2 при виконанні ним службових обов`язків, а саме : не припиняла нецензурно лаятись, хапати за формений одяг, штовхати, на неодноразові вимоги працівника поліції припинити правопорушення не виконувала, чим вчинила злісну непокору законній вимозі працівника поліції та вчинила правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання з`явилася, з протоколом не погодилася, пояснила, що нікого не хапала та не штовхала, конфлікт виник через те, що собака її дитини гавкала на чоловіка, який виявився працівником поліції. Щодо нецензурної лайки, не пам`ятає оскільки працівник поліції погрожував застрелити собаку, у зв`язку із чим вона перебувала у збудженому стані.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно ст. 185 КУпАП відповідальність наступає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку, щ тягне за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.
Об`єктом цього правопорушення виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.
Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків. Таке правопорушення повинно проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Саме це тлумачення є в рішенні від 11.10.2011 № 10-рп/2011 КСУ.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення є законність вимог поліцейського з урахуванням приписів Закону України "Про Національну поліцію", КУпАП та КПК України.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.
Так, у даному випадку крім рапорту до суду не надано жодного доказу злісної непокори поліцейському збоку ОСОБА_1 . Крім того, у справі відсутні докази про притягнення ОСОБА_1 за вчинення правопорушення , з метою припинення якого поліцейським було висловлено вимоги ОСОБА_1 , що має істотне значення для справи.
Також суд відмічає, що адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство та порушення правил тримання собак не охоплюється диспозицією статті 185 КУпАП , так як утворює самостійний склад адміністративного правпорушення .
Згідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом, про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 62 ч.3 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Крім того, суд зазначає, що до протоколу поліцейським не додано жодного належного і допустимого доказу (пояснень свідків, постанови у справі про адміністративне правопорушення ) щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, що було безумовною підставою для притягнення особи до відповідальності за ст.185 КУпАП.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відтак суд приходить до висновку про закриття провадження у справі на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Керуючись ст.ст. 8, 247 ч.1, 283, 284 ч.1 п.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП закрити на підставі ч. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу правопорушення.
Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором , протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя :