КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №752/4793/21 Головуючий у І інстанції Токман Ю.Ф.
Провадження № 33/824/2616/21 Доповідач у ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 липня 2021року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Ігнатченко Н.В.,

при секретарі: Войтенко О.В.,

за участі осіб, які з`явились в судове засідання:

особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

потерпілий - ОСОБА_2 ,

представник ОСОБА_3 - адвокат Кушнір С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 8 квітня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, пенсіонера, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т АН О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 041234 від 8 лютого 2021 року, ОСОБА_1 8 лютого 2021 року о 18.10 годині в м. Києві на перехресті вулиць Васильківська-Маричанська, керуючи автомобілем Renault Logan д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, здійснюючи поворот ліворуч (розвертаючись), не дав дорогу автомобілю Seat Ibiza д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному напрямку (прямо або повертаючи праворуч), що призвело до зіткнення, внаслідок якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 2.3 б, 16.6 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

В протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення вказано - «з порушенням не згоден, поворот здійснював на зелене світло, автомобіль який врізався, двигався по полосі для міського транспорту, я закінчував маневр» (а.с. 1).

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 8 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що в порушення вимог п.п. 2.3 б, 16.6 ПДР України перед виконанням маневру повороту ліворуч він повинен був стежити за дорожньою обстановкою та її зміною, а також надати дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Не погодившись з даною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та просив суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 8 квітня 2021 року, пропущений з поважних причин, скасувати дану постанову як таку, що винесена з істотними порушеннями норм КУпАП, справу закрити за відсутністю складу правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 8 лютого 2021 року на перехресті вулиць Васильківської та Маричанської у м. Києві було скоєно дорожньо-транспортну пригоду за участю водіїв ОСОБА_1 , який керував автомобілем Рено д.н.з. НОМЕР_2 , та ОСОБА_3 , який керував автомобілем Сеат Ібіца д.н.з. НОМЕР_3 . За даним фактом на ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було складено адміністративні протоколи про порушення ПДР України. З даним порушенням ОСОБА_1 був не згоден, адже він слідкував за дорожньою обстановкою, бачив автомобіль ОСОБА_3 , який швидко рухався та протаранив його автомобіль у бік, але він нічого зробити не міг, оскільки була ожеледиця. Він здійснював поворот на зелене світло світлофора на ліво з вулиці Ваильківської на вулицю Маричанську, при цьому автотранспорт, який рухався у зустрічному напрямку, зупинився, оскільки після перехрестя стався затор, в зв`язку з чим водії відповідно п. 16.4 зупинились перед перехрестям. У зв`язку з тим, що рух зупинився перехрестя було вільне, для нього було зелене світло і він почав робити лівий поворот, перетнув два ряда, які стояли у попутному напрямку та при завершені маневру його автомобіль протаранив автомобіль Сеат Ібіца під керуванням ОСОБА_3 , фактично удар прийшовся у крило, передні праві та задні праві двері автомобіля.

Апелянт зазначає, що в даній обстановці він керувався ПДР України, а саме п. 16.8, яким встановлено, що водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Окрім того, ОСОБА_1 вказує, що судом першої інстанції було проведено судове засідання 22 березня 2021 року, де він дав пояснення і було оголошено перерву до 8 квітня 2021 року, і в цей день перенесено на 22 квітня 2021 року, про що в суді його повідомила помічник судді. Аналогічна інформація була на сайті «Судова влада - стан розгляду справ». 22 квітня 2021 року помічник судді повідомила, що протокол відносно нього розглянуто ще 8 квітня 2021 року. Вказує, що таким чином його було позбавлено можливості участі в судовому засіданні з розгляду протоколу відносно нього та ОСОБА_3 та можливості в подальшому отримання страхового відшкодування.

Оскільки про оскаржувану постанову йому стало відомо лише 22 квітня 2021 року, одночасно в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив суд апеляційної інстанції поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Представник ОСОБА_3 - адвокат Кушнір С.Л. подав заперечення на вказану апеляційну скаргу, просив відмовити в її задоволенні, вважає, що мотиви та підстави зазначені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими, а оскаржувана постанова ухвалена відповідно до вимог чинного законодавства України в межах наданих суду повноважень, судом в повній мірі з`ясовано обставини по справі та надано їм належну оцінку.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу і обставини викладені в ній та просив її задовольнити, пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_3 , який підтримав обставини ДТП, викладені ним в поясненнях до протоколу та у відзиві на апеляційну скаргу, адвоката Кушніра С.Л., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування - відсутні, а апеляційна скарга такою, що не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, викладені в апеляційній скарзі щодо поновлення строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають до з`ясування питання чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з нормами КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам у їх сукупності та ухвалив постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Висновки суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є обґрунтованими, що підтверджується дослідженими доказами та ґрунтується на вимогах закону.

Як вбачається з матеріалів справи, протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 041234 від 8 лютого 2021 року, відносно ОСОБА_1 , схеми місця ДТП, письмових пояснень водіїв учасників ДТП, кольорових фото з місця ДТП, у дорожній обстановці, яка передувала зіткненню транспортних засобів водії ОСОБА_1 та ОСОБА_3 8 лютого 2021 року о 18.10 годині керували транспортними засобами, рухаючись в зустрічному напрямку по вулиці Васильківській в м. Києві. Водій ОСОБА_1 в напрямку від станції метро Васильківська до станції метро Голосіївська, водій ОСОБА_3 в напрямку від станції метро Голосіївська до станції метро Васильківська в крайній правій смузі. Освітлення штучне, стан покриття проїзної частини - ожеледиця, засніжене. На регульованому перехресті вулиці Васильківської з вулицею Маричанська, наявний наземний пішохідний перехід з дорожніми знаками та розміткою, наявна горизонтальна розмітка проїзної частини та на пішохідному переході, наявний світлофор працював.

Зі слів обох водіїв на даному перехресті вони обоє рухались на зелений сигнал світлофора в зустрічному напрямку. При цьому водій ОСОБА_1 зі своєї смуги руху з вулиці Васильківської здійснював поворот ліворуч, перетинаючи три смуги руху в зустрічному напрямку вулиці Васильківської на вулицю Маричанська, при закінченні маневру в полосі руху водія ОСОБА_3 на вулиці Васильківській, за 0,5 м до вулиці Маричанська сталося зіткнення даних автомобілів (схема місця ДТП), автомобілі отримали пошкодження описані таблиці до схеми місця ДТП (а.с. 3, зворот).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 041234 від 8 лютого 2021 року зазначено, що водій ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 б, 16.6 ПДР України.

У відповідності до п. 2.3 б ПДР (в редакції станом на день ДТП) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 16.6 ПДР повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Тобто, вказані пункти Правил визначають відповідний обов`язок водіїв транспортних засобів під час керування ними.

Водій ОСОБА_1 стверджує, що він почав рух ліворуч на зелений сигнал світлофора і мав право закінчити маневр розвороту всупереч вимогам п. 16.6 ПДР, але при цьому такий же зелений сигнал світлофора був і у водіїв зустрічної смуги руху по вул. Васильківській, які мали право безперешкодно рухатись в своєму напрямку, зокрема і водій ОСОБА_3 .

Згідно пояснень водія автомобіля «Seat Ibiza» ОСОБА_3 , він рухався в крайній правій смузі руху по вул. Васильківська на зелений сигнал світлофору, у той час як водій автомобіля «Renault Logan», виконуючи маневр повороту ліворуч, не надав йому дорогу.

При встановленні обставин ДТП, суд має встановити, як мали діяти водії при проїзді дороги, даного перехрестя відповідно до ПДР, а також, чи допустила особа, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення, порушення ПДР України, які зазначені в протоколі і чи призвели вказані порушення до вчинення ДТП, тобто, чи знаходяться дії правопорушника у прямому причинному зв`язку із наслідками ДТП.

Здійснюючи вказаний маневр, повернувши ліворуч з вулиці Васильківська для водія ОСОБА_1 закінчується зелений сигнал світлофора і виникає знак за замовчуванням (не встановлений) надати перевагу в русі автомобілям, що рухаються прямо в зустрічній полосі по вулиці Васильківська та повертають праворуч з вул. Васильківська на вул. Маричанська, та автомобілям, що повертають праворуч з вулиці Маричанська на вулицю Васильківська, тобто всім транспортним засобам траєкторію яких він пересікає.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив наявність у діях водія ОСОБА_1 порушення вимог п.п. 2.3 б, 16.6 ПДР.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наведено будь-яких доводів на спростування висновків суду про наявність в його діях ознак порушення вимог п.п. 2.3 б, 16.6 ПДР України.

Виходячи з вищевикладеного, наведені в апеляційній скарзі доводи не ставлять під сумнів законність постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 8 квітня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому підстав для зміни чи скасування цієї постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст. 251, 252, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 8 квітня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 8 квітня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАп , залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Н.В.Ігнатченко