Справа № 163/74/21 Провадження №33/802/484/21 Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А.
Категорія:ч.1 ст. 483 МК України Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., за участю секретаря судового засідання Грицишин О.В., захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Кривошея Анатолія Миколайовича, представника митниці Пікалюка М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_2 Кривошея А.М., на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 22 квітня 2021 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , студента Луцького національного технічного університету визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 174 914(сто сімдесят чотири тисячі дев`ятсот чотирнадцять) гривень 45 копійок з конфіскацією в дохід держави 5395(п`ять тисяч триста дев`яносто п`ять) пачок цигарок вартістю 174 914, 45 гривень, а також автомобіля «Фіат Дукато» 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , вартістю 143 661(сто сорок три тисячі шістсот шістдесят одна) гривня 29 копійок та свідоцтво про його реєстрацію НОМЕР_3 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Волинської митниці Держмитлужби 8855,99 грн витрат за зберігання цигарків.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн судового збору.

Оскаржуваною постановою судді ОСОБА_1 визнаний виним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він приблизно 00:25 годин 17 листопада 2020 року, будучи водієм автомобіля «Фіат Дукато» номерний знак НОМЕР_1 та прямуючи з України в Республіку Польща через пункт митного пропуску «Ягодин» Волинської області митниці Держмитслужби, перемістив через митний кордон з приховуванням від митного контролю у спеціально виготовленому сховищі (тайнику) - в попередньо виготовленій ємності над сидіннями, вказаної ємності замкненою шляхом використання фанери, саморізів, оббивочних матеріалів, 5395 пачок цигарок загальною вартістю 174 914,45 грн.

У поданій апеляційній скарзі захисник Кривошей А.М. просить постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 22 квітня 2021 року скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В якості основного доводу зазначає про відсутність належних і допустимих доказів про те, що саме ОСОБА_1 причетний до завантаження в автомобіль «Фіат Дукато» цигарок. Акт огляду транспортного засобу та протокол про порушення митних правил доводять лише факт виявлення цигарок в автомобілі, а не причетність до їх переміщення водія ОСОБА_1 . Вважає, що суб`єктивна сторона інкримінованої статті передбачає прямий умисел на переміщення товарів через митний кордон України, якого не було у ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши думку захисника, який просив апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду скасувати, представника митниці Пікалюка М.С., який заперечив доводи апеляційної скарги та просив залишити постанову судді без зміни, приходжу до наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при розгляді справи про правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України вказаних вимог закону дотримався.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 правопорушення ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Згідно з ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так винуватість ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про порушення митних правил №0815/20500/20 від 17.11.2020(а.с.1-4); актом про проведення огляду(переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 17.11.2020(а.с.7); фотознімками транспортного засобу, що підтверджують факт приховуванням від митного контролю у спеціально виготовленому сховищі(тайнику) - в попередньо виготовленій ємності над сидіннями, вказаної ємності замкненою шляхом використання фанери, саморізів, оббивочних матеріалів 5395 пачок цигарок; контрольним талоном (а.с. 5), письмовими поясненнями порушника від 17.11.2020(а.с.14), службовою запискою інспектора від 17.11.2020 (а.с.23), висновком експерта № 046/20 від 28.11.2020, яким підтверджено, що для розміщення та переміщення тютюнових виробів використано попередньо виготовлену замкнену ємність, з ви користуванням відповідних матеріалів, над місцем для відпочинку, яке не передбачене заводом виробником та над сидіннями біля панелі даху, доступ до якої в свою чергу потребує застосування демонтажу і монтажу фанерної стінки між вантажним відділенням та вказаною ємністю з відкручуванням її кріплень відповідним інструментом.

Твердження апелянта про відсутність суб`єктивної сторони правопорушення не узгоджується з матеріалами справи та диспозицією ч.1 ст. 483 МК України, яка встановлює відповідальність в тому числі й за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 для митного контролю подав контрольний талон для переміщення смугою «зелений коридор», обрання якої відповідно до ч. 5 та 6 ст. 366 МК України, вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення та громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Отже ОСОБА_3 хоч і виступав лише водієм вказаного автомобіля, проте це не спростовує його відповідальність за переміщення вищезазначених цигарок, оскільки виступаючи декларантом і усвідомлюючи обов`язки, які на нього покладенні при перетині митного кордону, повинен і міг знати про увесь товар, що міститься в транспортному засобі.

Наявні докази в матеріалах справи щодо винуватості ОСОБА_1 в переміщенні товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю є належними, допустимими і достовірними, отримані законним шляхом та встановлюють наявність порушення в діях цієї особи митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України та спростовують твердження вказані в апеляційній скарзі.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, зокрема переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про скасування постанови Любомльського районного суду Волинської області від 22 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, є непереконливими.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, суд не вбачає.

Враховуючи вищенаведені та зібрані у справі докази, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та призначив стягнення, яке відповідає вимогам митного законодавства, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції, на що вказує скаржник в апеляційній скарзі, немає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 294, 295КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Кривошея Анатолія Миколайовича залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 22 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського

апеляційного суду П.П. Борсук