Справа № 298/812/21
Номер провадження 3/298/537/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу прикордонної служби «Великий Березний» Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Малий Березний Великоберезнянського району Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, який до адміністративної відповідальності не притягувався, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-10 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №010282 від 21 липня 2021 року, цього ж дня близько 12.00 год. прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» у складі ст.сержанта ОСОБА_2 та солдата ОСОБА_3 від впс «В.Березний», на напрямку 143 прикордонного знаку на відстані близько 300 метрів від загороджувального паркану на Державному кордоні України в прикордонній смузі - околиця села Завосино, було виявлено та затримано громадянина ОСОБА_4 , який пересувався прикордонною смугою з рюкзаком на плечах, за невиконання законних вимог зупинитись і пред`явити документи, що посвідчують особу, з метою виконання завдань з охорони державного кордону, а саме: Положення «Про прикордонний режим», затвердженого Постановою КМУ №1147 від 27.07.1998 року «Громадяни України в`їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують їх особу», ділянка відповідальності впс «Великий Березний» Закарпатської області. ОСОБА_1 вдався до втечі та не реагував на законні вимоги складу прикордонного наряду під час виконання ними обов`язків з хорони Державного кордону України зупинитись з метою перевірки документів, що посвідчують особу, у зв`язку з перебуванням у прикордонній смузі, що передбачені Постановою КМУ №1147 від 27.07.1998 року, які звучали неодноразово, а саме: близько 3-5 хвилин до моменту затримання.

Своїми діями ОСОБА_4 здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця, під час виконання ним службових обов`язків пов`язаних з охороною державного кордону (ст. 19. Обов`язки Державної прикордонної служби України п. 11 «контроль за дотриманням прикордонного режиму» Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 року), за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.185-10 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні визнав повністю. Пояснив, що 21 липня 2021 року лісосмугою біля села Завосино ішов на свою пасіку, де займається бджолярством, сильно поспішав. Зазначив, що розумів, що особи, які висловили йому вимогу стояти були прикордонниками, останні були одягнуті у форменний одяг. Працівники прикордонної служби декілька разів - чотири або п"ять разів, висловлювали йому вимогу зупинитися, однак він не виконував, вдався до втечі, оскільки дуже поспішав і не був впевнений, що взяв з собою документи, що посвідчують його особу, не пам"ятав, чи поклав паспорт в рюкзак. Показав, що після того, як прикордонник попередив, що якщо не зупиниться, то будуть стріляти - він зупинився, тоді у нього попросили показати документи і оглянути рюкзак, виявилось, що паспорт мав при собі. ОСОБА_1 зазначив, що усвідомлює факт вчинення ним протиправних дій щодо невиконання вимог працівника прикордонної служби, скоєння злісної непокори, зробив відповідні висновки.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідальність за ч.1 ст.185 КУпАП настає у разі злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Згідно з абзацом другим пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року N8 "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів", злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.185-10 КУпАП.

Факт скоєння адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні проступку, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, окрім визнання ним вини, повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №010282 від 21 липня 2021 року, який містить підписи ОСОБА_1 про ознайомлення зі змістом протоколу, отримання примірнику протоколу, у якому містяться письмові пояснення ОСОБА_1 про те, що "більше такого не повториться, втікав бо не був впевнений чи зі мною документи" (арк.спр.1);

- протоколом про адміністративне затримання від 21 липня 2021 року, згідно якого ОСОБА_1 о 12-ій год. 00 хв. 21 липня 2021 року був затриманий до трьох годин з метою з`ясування обставин правопорушення, у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП. У протоколі містяться пояснення ОСОБА_1 про те, що "більше таке не повториться" (арк.спр.2);

- рапортом від 21 липня 2021 року, складеним помічником гранатометника інспектором прикордонної служби відділу прикордонної служби типу «С» Чопського прикордонного загону ст.сержантом Р. Михальченко, за відомостями якого останній доповів про те, що виконував наказ на охорону Державного кордону України старшим прикордонного наряду «Прикордонний патруль» разом із солдатом ОСОБА_5 на ділянці впс «В .Березний» з 07 год. 00 хв. 21 липня 2021 року по 15 год. 00 хв. 21 липня 2021 року.

Близько 12 год. 00 хв. 21 квітня 2021 року виявили, як невідомий чоловік з рюкзаком на плечах на відстані до 50 метрів від загороджувального паркану, на напрямку між 144 - 143 прикордонними знаками, слідує лісом поблизу загороджувального паркану на Державному кордоні України. Наблизившись до даної особи на відстань 10 метрів, на вимогу зупинить та пред`явити документи, що посвідчують особу, даний громадянин такі не надав та вдався до втечі в напрямку села Завосино. Під час втечі даної особи було попереджено про те, що складом наряду буде здійснено попереджувальний постріл, на що дана особа не відреагувала. Однак, переслідуючи останнього, через 3-5 хвилин ми його наздогнали і затримали, після чого громадянин надав нам свій документ - паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 31.07.2020 року органом 2126, на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За ОСОБА_1 бігли близько 500 метрів по лісі, спочатку даний громадянин збігав з гори по прямому маршруту, а потім почав тікати поміж дерев.

Місце затримання знаходиться на напрямку 143 прикордонного знаку на відстані близько 300 метрів від загороджувального паркану на Державному кордоні України в прикордонній смузі околиця села Завосино (арк.спр.3);

- рапортом від 21 липня 2021 року, складеним помічником начальника відділу прикордонної служби «Великий Березний» з адміністративно-юрисдикційної діяльності майором ОСОБА_6 , за відомостями якого останній доповів, що близько 12.00 год. 21.07.21 року піднято прикордонний наряд «Група реагування» у складі 4 військовослужбовців від впс «Великий Березний», який він очолив, наряд висунувся на місце затримання невідомого громадянина прикордонним нарядом «Прикордонний патруль».

По прибутті прикордонного наряду «Група реагування» на околицю села Завосино Ужгородського району, де залишивши автомобіль на лісовій дорозі, висунулись в пішому порядку до місця затримання громадянина, яке знаходиться на напрямку 143 п/зн, на відстані 300 метрів від ДК, ділянка відповідальності впс «Великий Березний» Закарпатської області, в прикордонній смузі в лісі в смузі місцевості від околиці села Завосино та державним кордоном України.

За час слідування вийшли на прикордонний наряд «Прикордонний патруль» який конвоював громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , документ - паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 21.07.2021 року органом 2126.

Після чого, даного затриманого громадянина складом прикордонного наряду «Група реагування» доставлено до відділу прикордонної служби для складання адміністративно-процесуальних документів за ст. 185-10 КУпАП, так як останній при виявленні його прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» вдався до втечі та не реагував на законні вимоги складу прикордонного наряду під час виконання ними обов`язків з хорони Державного кордону України зупинитись з метою перевірки документів, що посвідчують особу, у зв`язку з перебуванням у прикордонній смузі, що передбачені Постановою КМУ №1147 від 27.07.1998 року, які звучали неодноразово, а саме: близько 3-5 хвилин до моменту затримання (арк. спр. 4);

- іншими матеріалами справи (арк.спр. 5-6).

Оцінюючи наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, дії останнього за ч.1 ст. 185-10 КУпАП, як злісна непокора законній вимозі військовослужбовця під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, кваліфіковані вірно.

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, в тому числі поясненнями ОСОБА_1 , які він надав в судовому засіданні, підтвердивши всі обставини даної події, які викладені в протоколі.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Проаналізувавши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності з точки зору допустимості, об`єктивності та достатності, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та його наслідків, обставин справи, характеризуючих особу порушника даних, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним протиправних дій в подальшому.

Даних про притягнення протягом року ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 суд визнає щире розкаяння винного.

Передбачених ст.35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 судом не встановлено.

Обставин, що виключають адміністративну відповідальність, визначених ст. 17 КУпАП України, у даній справі не встановлено, передбачені ст. 38 КУпАП України строки накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи не закінчились.

У порядку вимог ст. ст. 33, 34 КУпАП суд враховує встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, характер скоєного проступку, умови та ситуацію, в яких правопорушення вчинено, особу порушника, обставину, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, враховуючи ступінь провини винної особи та її майновий стан, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення за ч.1 ст.185-10 КУпАП в межах санкції вказаної частини статті у виді штрафу - мінімальний штраф в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На переконання суду, таке стягнення буде достатнім для виправлення ОСОБА_1 і відповідатиме визначеній ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Згідно положень ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 слід стягнути в даній справі судовий збір в сумі 454 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 34, 40-1, 185-10, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області.

Суддя Зизич В.В.