Провадження № 3/127/3965/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2021 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 25.04.2021 о 16.45 год. по вул. Гонти в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Ваз», д.н. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та суду пояснив, що він наркотичні речовини та психотропні засоби не вживав, чому за результатами його огляду в лікарні встановлений діагноз їх вживання йому не відомо. Він наполягав на його медичному огляді, а не за допомогою експрес тесту.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи його захисника адвоката Головенька В.П., дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

З диспозиції статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто зазначеною правовою нормою встановлено альтернативні склади правопорушення: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, 2) передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності в діянні ОСОБА_1 складу зазначеного вище правопорушення, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Згідно з реченням першим частини другої статті 266 КпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Слід зауважити, що процедура такого огляду регламентована реченням другим частини другої статті 266 КпАП, зі змісту якого випливає, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Відповідно до приписів реченням третього частини другої статті 266 КпАП матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, реченням першим частини третьої статті 266 КпАП визначено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Зі змісту речення другого частини третьої статті 266 КпАП випливає, що перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Крім того, реченням третім частини третьої статті 266 КпАП регламентовано, що проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Крім того, відповідно до приписів речення першого частини четвертої статті 266 КпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Також реченням другим частини четвертої статті 266 КпАП визначено, що огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Зі змісту речення третього частини четвертої статті 266 КпАП випливає, що кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище правопорушення до матеріалів справи наданий висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знищують увагу та швидкість реакції № 1075 від 25.04.2021. Із зазначеного висновку випливає, що о 17.45 встановлено, що огляд за допомогою алкотесту дав негативний результат, а за результатами дослідження сечі позитивний результат на канабіс.

За клопотанням захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд витребував з КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» відомості щодо проведення зазначеного огляду.

До суду з метою надійшов лист за підписом директор КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» ОСОБА_2 від 15.06.2021 за № 1/1-244, згідно з яким при направленні ОСОБА_1 були проведені дослідження біологічних середовищ організму (сечі) на вміст наркотичних речовин за допомогою експрес-тестів. До зазначеного листа надані копія направлення; копія акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знищують увагу та швидкість реакції; копію заключення хіміко-токсикологічного дослідження крові (сечі); копію сертифіката відповідності засобу, за допомогою якого проведений тест, а також копію сертифіката аналізу.

У зазначеному вище листі директор медичної установи (закладу) зазначив, що експрес-тест є швидким та достовірним засобом, що виявляє наявність наркотичної речовини в організмі людини, та надає якісний показник. Також у зазначеному вище листі директор медичної установи (закладу) посилається на те, що чинне законодавство України не вимагає встановлення кількісних показників наркотичної речовини для визнання стану наркотичного сп`яніння. При цьому інструкцією виробника експрес-тестів визначено, що при розгляді результатів тестування сечі на вміст будь-яких наркотичних речовин у разі отримання попередніх позитивних результатів необхідно керуватись клінічною картиною медичного огляду.

Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з надходженням зазначених вище копій матеріалів зауважив, що його довіритель наполягав на проведенні саме лабораторного дослідження, а не дослідження за допомогою експрес тесту. Зазначені твердження захисник Гнатюка С.В. мотивував тим, що згідно з інструкцією до експрес тестів, результати, отримані за його допомогою, є попередніми і потребують перевірки в умовах лабораторії. Тому відомості, викладені у зазначеному вище листі від 15.06.2021 за № 1/1-244 просив оцінити критично.

Оцінюючи доводи захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності суд вважає за доцільне звернути увагу на таке.

З пункту 7 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі Інструкція) випливає, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Слід зауважити, що пунктом 9 Розділу ІІІ зазначеної Інструкції визначено, що використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Як суд вже зазначив, що відповіді на запит суду, направлений до медичної установи (закладу), надана копія сертифіката відповідності засобу, за допомогою якого проведений тест, а також копію сертифіката аналізу. Також суду надана копія результатів хіміко-токсикологічного дослідження крові (сечі). Зі змісту наведених результатів випливає, що за наслідками дослідження сечі ОСОБА_1 отриманий позитивний тест на канабіс.

Згідно з пунктом 12 Розділу ІІІ Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Відповідно до пункту 15 Розділу ІІІ Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

З акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знищують увагу та швидкість реакції, № 1075 від 25.04.2021 випливає, що під час огляду ОСОБА_1 встановлено, що останній млявий, загальмований, однак у свідомості, орієнтований, мова зв`язна, дещо нечітка.

Не погоджуючись з висновками, викладеними у зазначеному вище акті № 1075 від 25.04.2021, захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, заявив клопотання про проведення у справі судово-медичної експертизи.

За результатами проведення відповідної судово-медичної експертизи експертами Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи 26.07.2021 складений висновок № 2047, зі змісту якого випливає, що при судово-медичній експертизі сечі ОСОБА_1 наявність в сечі похідних барбітурової кислоти, алкалоїдів групи опію, похідних 1,4-бензодіазепіну, фенотіазіну та фенілалкіламіну, а також тетрагідроканабінолу не виявлено.

Суд вважає за доцільне зауважити, що Верховний Суд (далі ВС) у постанові від 24.04.2020 (справа № 823/1022/16) звернув увагу, що з аналізу вказаних положень Інструкції №400/666 випливає, що огляд особи на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я супроводжується складанням акта, до якого вносяться відомості про прізвище та ім`я особи й документ, який це підтверджує, а також інформація про стан особи, її поведінку, стан свідомості, мовної здатності, вегетативно-судинних реакцій, дихання, наявність або відсутність запаху алкоголю, інші ознаки алкогольного сп`яніння.

Також ВС у наведеній постанові зауважив, що разом з вимірюванням вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі за допомогою технічних засобів, з метою уточнення наявних речовин впливу, проводиться лабораторна діагностика.

За результатами огляду на стан сп`яніння і лабораторних досліджень установлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, і складається висновок.

Таким чином, правильним є висновки судів попередніх інстанцій про те, що результати медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння вважаються достовірними за умови, що вони були отримані під час медичного обстеження, поєднаного з лабораторними дослідженнями, результати яких зафіксовані в акті та висновку.

Хоча наведений висновок ВС стосується встановлення саме перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, суд вважає, що він може бути прийнятним при вирішенні зазначеної справи, оскільки огляд на встановлення як алкогольного, так і наркотичного сп`яніння регламентований одним і тим же нормативним документом.

Отже, аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд висновок висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знищують увагу та швидкість реакції № 1075 від 25.04.2021 оцінює критично. Зокрема, як встановлено в судовому засіданні зазначений висновок був складений на підставі акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знищують увагу та швидкість реакції, № 1075 від 25.04.2021. При цьому судом встановлено, що біологічне середовище ОСОБА_1 (його сеча) була досліджена не в лабораторних умовах, а за допомогою експрес тесту.

З інструкції використання зазначеного тесту випливає, що тест-система не розрізняє наркотичні речовини від деяких лікарських препаратів, позитивний результат може бути отриманий від деяких харчових продуктів або харчових добавок.

Також із зазначеної інструкції випливає, що останній є якісним імунохроматографічним тестом для виявлення наркотичних речовин та/або їх метаболітів у сечі людини; відсутність лінії в зоні Т при наявності її в зоні С є позитивним результатом на даний наркотик; зразки із позитивним результатом повинні бути підтверджені більш специфічним методом; перевагу віддають газовій хроматографії/мас-спектрофотометрії (ГХ/МС) або високоефективній рідинній хроматографії.

Як суд вже зазначив вище, за клопотанням захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, була проведена судово-медична експертиза, висновком якої спростовані відомості, викладені у акті 1075 від 25.04.2021, на підставі якого складений висновок 1075 від 25.04.2021.

Згідно зі статтею 245 КпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Окрім наведеного, суд вважає за доцільне звернути увагу, що у прецедентній практиці Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), зокрема у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), звертає увагу, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У справі справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі й закріпленою в статті 62 Конституції України.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рибемон проти Франції» зазначено, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, ніж це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

З огляду на викладене, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов до висновку, що об`єктивними даними не підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КпАП, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись статтями 130, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: