Номер провадження 3/521/7625/21
П О С Т А Н О В А

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

20 серпня 2021 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі головуючого судді Гарського О.В., із секретарем судового засідання Рижих В.В., розглянув справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ПдРУ № 162176 від 07.08.2021 року у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України та громадянина Ізраїлю, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ,за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Сторони справи про адміністративне правопорушення, які приймали участь у судовому розгляді: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представник адвокат Свистула Д.А.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обставин, які визнані суддею доведеними.

1.1. ОСОБА_1 , будучи громадянином України, маючи при собі паспорт громадянина України, 07.08.2021 року о 22 годині 50 хвилин в пункті пропуску для міжнародного повітряного сполучення «Одеса» на напрямку приліт в Україну під час прикордонного контролю авіа-рейсу RYR-3905 сполученням «Будапешт Одеса» в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року, ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року, ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, надав на паспортний контроль Прикордонній службі закордонний паспорт громадянина Ізраїлю.

1.2. Дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: спроба перетинання державного кордону України в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів.

2.Позиції сторін у справі.

2.1. ОСОБА_1 в судовому засіданні за обставинами цього провадження показав, що 07.08.2021 року о 22 годині 55 хвилин прилетів до м. Одеси рейсом «Будапешт-Одеса». На паспортному контролі надав паспорт громадянина Ізраїлю та ПЛР тест на коронавірус. Співробітники прикордонної служби також запитали, чи має він страховий поліс, але такого документ в нього не було. Він прилетів з сестрою і її трьома дітьми, у останньої був його паспорт громадянина України, тому коли почали питати про надання страховки, його сестра надала їм свій та його паспорти громадян України для виїзду за кордон. Після чого, співробітники прикордонної служби повідомили їм, що вони вчинили правопорушення передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та почали складати протокол про адміністративне правопорушення.

Під час з`ясування обставин за якими він вчинив відповідні дії, суддею встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у Ізраїлі з 2014 року, виїхав з України до Ізраїлю з матір`ю на ПМЖ. На даний час проходить службу в армії Ізраїлю. Наразі перебуває у відпустці, тому приїхав з сестрою до м. Одеси, оскільки остання має трьох дітей інвалідів і потребує допомоги. До цього також неодноразово прилітав до м. Одеси і не мав питань з боку прикордонної служби України.

2.2. Адвокат Свистула Д.А. представник ОСОБА_1 у судовому засіданні просила закрити провадження по справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Надала свої письмові заперечення, в яких зазначила про недоведеність органами прикордонної служби недійсності документу або що документ, за яким здійснювався перетин державного кордону містить ознаки фальшування чи підробки, або містить недостовірні відомості гр. ОСОБА_1 .

3.Докази на підтвердження встановлених суддею обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

3.1.Дослідивши протокол та додані до нього докази, допитавши особу щодо якої складено протокол, вислухавши думку представника, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, разом з тим останній підлягає звільненню від адміністративної відповідальності в зв`язку з малозначністю правопорушення, з наступних підстав.

3.2.Факт намагання перетину державного кордону України без відповідних та належних документів, на думку судді, доведений без будь-яких сумнівів, оскільки дії ОСОБА_1 настільки очевидні, що не допускають двох тлумачень. Окрім того, сам ОСОБА_1 не спростовує факт перетинання державного кордону України за наявності двох паспортів за якими він є і громадянином України і громадянином Ізраїлю.

3.3.Доказами на підтвердження дій ОСОБА_1 , окрім пояснень наданих в суді, є документи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 162176 від 07.08.2021року, яким зафіксований факт порушення; безпосередні пояснення ОСОБА_1 ; а також наявний паспорт громадянина України, що підтверджує факт громадянства України та копія паспорту громадянина Ізраїлю.

3.4.Законодавством, яке регулює вказані правовідносини є Закон України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року; Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року; Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року.

3.5.Даючи аналіз зазначеним вимогам Законів, суддею встановлено, що одним із головних принципів громадянства в Україні є принцип єдиного громадянства, що передбачає громадянство держави Україна і, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правовідносинах з Україною він визначається лише громадянином України /п. 1 ст. 2 ЗУ «Про громадянство України» від 18.01.2001 року/.

3.6.Документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну є (серед іншого): паспорт громадянина України для виїзду за кордон /ст. 2 ЗУ «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року/.

3.7.Порушенням державного кордону України (серед іншого) є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку /ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року/.

3.8.Суддя вважає, що ОСОБА_1 будучи громадянином України повинен був здійснювати в`їзд в Україну лише за паспортом громадянина України, у іншому випадку його в`їзд відповідно до вказаних норм Законів є спроба перетинання кордону без відповідних документів і є порушенням відповідного порядку перетинання державного кордону. У даному випадку держава України не оспорює наявність права на в`їзд і виїзд особи як громадянина іншої держави. Держава створила умови для перетинання свого кордону за певними правилами, серед яких є головний принцип відносин між громадянином та державою, який передбачає визнання особи у таких відносинах лише громадянином України, до припинення такого громадянства. У даному випадку факт припинення громадянства суддею не розглядався, оскільки ОСОБА_1 визнав себе громадянином України.

3.9.Питання контролю за державним кордоном є дійсно важливим пріоритетом політики будь-якої держави. Не можна здійснювати перетин кордону не під контролем держави. Кожна особа, яка має намір перетнути державний кордон повинна не тільки знати відповідні правила такого перетину але й розуміти всі наслідки порушення відповідних правил.

3.10.Не погоджується суддя і з доводами адвоката в частині відсутності підтвердження недійсності документа (паспорту) чи відсутності доказів на підтвердження того, що даний документ містить ознаки фальшування, підробки чи містить недостовірні відомості. Диспозиція статті 204-1 КУпАП містить щонайменше 6 (шість) кваліфікуючих ознак, за якими можливо притягнути до відповідальності особу. У даному випадку кваліфікуючими ознаками, як зазначено вище в постанові є: спроба перетинання державного кордону України в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів. Питання використання підробленого документу чи таких, що містять недостовірні відомості не розглядається і державною прикордонною службою перед суддею не ставилось.

3.11.Відповідно доводи адвоката в цій частині є неспроможними.

3.12.Переходячи до питання призначення адміністративного стягнення або звільнення від такого стягнення, суддя вважає за необхідно зазначити. Втеорії права справедливість визначається як властивість системи правовідносин, при якій досягається баланс між діянням і відповідним відшкодуванням, відповідність між діями і їх соціальними наслідками.

3.13.У даному випадку є очевидним, що ОСОБА_1 змінивши місце проживання та набувши громадянство Ізраїлю приїхавши тимчасово в Україну у власних справах, не є тією особою, яка бажала незаконно перетнути державний кордон з метою завдання шкоди будь-яким суспільним інтересам в Україні. Особистість ОСОБА_1 , його щирі покази надані в суді, обґрунтування мотивів поведінки свідчить про відсутність будь-якої суспільної небезпеки в його діях. Окрім того, відсутність належної освіти та як наслідок нездатність розумно слідкувати за законодавством інших країн з метою недопущення будь-яких порушень, очевидно сприяли вчиненню даного правопорушення.

3.14.Відповідно справедливим, розумним та співрозмірним стягненням для ОСОБА_1 повинно бути усне зауваження, яке не тільки забезпечить виховну роль але й запобігатиме в подальшому вчиненню нових правопорушень, як самою особою, яка притягується до відповідальності так і іншими громадянами.

3.15.Таким чином суддя приймає рішення про звільнення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП.

3.16.При цьому малозначність у даному випадку не є свідченням неважливого значення для держави такого порушення. Це лише прояв розумного та справедливого ставлення до людини, яка помилившись у своїх діях не створила будь-яких несприятливих наслідків як для держави, так і для суспільства.

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність.

4.1.Обставиною, що пом`якшує відповідальність є скоєння особою правопорушення вперше, а також малозначність правопорушення.

4.2.Обставин, що обтяжують відповідальність, під час судового розгляду не встановлено.

5.Судовий збір, положення закону яким керувався суддя.

5.1. Закриваючи провадження у справі, суддя не стягує судовий збір, відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI.

5.2.При винесені постанови суддя керується ст. ст. 9, 22, 204-1, 221, 283, 284 КУпАП.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки судді.

1.1.Звільнити від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, за малозначністю правопорушення.

1.2.Зробити ОСОБА_1 усне зауваження та попередити про недопустимість в подальшому здійснення подібних правопорушень.

2.Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження.

2.1.Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою щодо якої її винесено, а також потерпілим.

2.2.Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

2.3.Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

2.4.Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

С У Д Д Я: О.В. Гарський