Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду - Полюхович О.І.,

з участю:

секретаря судового засідання - Шулюк І.Б.,

захисника - Печончика О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника Печончика О.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 02 листопада 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 02 листопада 2020 року ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

З постанови суду слідує, що 11 жовтня 2020 року о 01 год. 00 хв. в АДРЕСА_1, ОСОБА_1 порушила карантинні обмеження визначені Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року зі змінами та доповненнями відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №760 від 26.08.2020 року, а саме бар-ресторан « ІНФОРМАЦІЯ_1 », власником якого є ОСОБА_1 , продовжував працювати після 24 год.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.44-3 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі Печончик О.В. просить постанову суду скасувати, а матеріали справи направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд. Свої вимоги мотивує тим, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, оскільки торгівля в закладі не здійснювалася, а проводилося прибирання.

Також Печончик О.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова винесена відносно ОСОБА_1 02 листопада 2020 року (а.с.15).

Копію постанови суду захисник Печончик О.В. отримав 09 березня 2021 року (а.с.20).

Апеляційна скарга подана 10 березня 2021 року (а.с.23).

Оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

На розгляд адміністративної справи в апеляційний суд ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася.

Захисник Печончик О.В. вказав на можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши доводи захисника Печончика О.В. на підтримання апеляційної скарги та просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На переконання суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

При цьому дана норма є бланкетною, тобто відсилає до іншого нормативного акта.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

У відповідності до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2» на усій території України з 12.03.2020 року встановлено карантин.

Відповідно до п.14, п.п. 3 Постанови Кабінету міністрів України № 641 від 22.07.2020 року на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено "помаранчевий" рівень епідемічної небезпеки, додатково до протиепідемічних обмежень, передбачених для "зеленого" та "жовтого" рівня епідемічної небезпеки, забороняється робота після 24-ї та до 7-ї години розважальних закладів (нічних клубів), а також суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування з організацією дозвілля або без нього (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень та замовлень на виніс.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 749961 від 12 жовтня 2020 року, з якого вбачається, що 11 жовтня 2020 року о 01 год. 00 хв. в АДРЕСА_1, ОСОБА_1 не вжила заходів щодо закриття бару-ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а.с.3); відеоматеріалами, з яких слідує, що ресторан після 24-ї години продовжував працювати; іншими матеріалами справи.

Сукупність наведених доказів підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Крім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 визнала вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення (а.с. 15).

Суд критично відноситься до доводів сторони захисту про те, що у закладі проводилося лише прибирання та вважає їх такими, які надані з метою уникнення відповідальності, оскільки з відеоматеріалів слідує, що у ресторані «ІНФОРМАЦІЯ_1» відпочиває значна кількість відвідувачів.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст. 33, ст.38 КУпАП в межах санкції ст. 44-3 КУпАП.

На думку апеляційного суду таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення нею нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст. 23 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.6 ЄКПЛ, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити Печончику О.В. строк на апеляційне оскарження.

Постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 02 листопада 2020 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Печончика О.В. - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду О.І. Полюхович