Справа № 467/706/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання Савчук О.І.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу яка надійшла від відділення поліції №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,-

ст.124, Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 від 20 липня 2021 року слідує, що 20 липня 2021 року о 12 год. 30 хв. ОСОБА_1 , керуючи зернозбиральним комбайном «Forshritt Е -514, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по провулку Поштовий в с. Семенівка, був не уважних не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною та лівим боком комбайна здійснив зіткнення з опорою, внаслідок чого опора отримала пошкодження через що мало місце розривання електрокабелів.

Як вказано у протоколі, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3. «б» та 11.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 відображені у протоколі обставини визнав та пояснив, що оскільки біля домоволодіння, повз якого він проїжджав, були накладені великі каміння, які він хотів об`їхати, то зачепив жаткою опору.

Проте, суд, з огляду на зміст протоколу про адміністративне правопорушення, вважає відсутніми підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Так, порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями,) (далі - ПДР України).

Зокрема, згідно п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

За вимогами п. 11.1 ПДР України кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

При цьому, відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Водночас, порушення вимог ПДР України з боку водія має бути у причинно наслідковому зв`язку із наслідками, що настали.

Відповідно, фабула звинувачення, яка відображена у протоколі, має містити у собі конкретні порушення, допущені водієм чи іншою особою, яка керує ТЗ згідно із ПДР України.

У даному випадку фабула містить вказівку лише на те, що ОСОБА_1 був не уважний і не стежив за дорожньою обстановкою та здійснив зіткнення з опорою.

Проте, сама по собі неуважність не може мати причинного зв`язку із наслідками, що настали.

Тож, ОСОБА_1 мав би порушити ще якусь вимогу ПДР України з тим, аби між цим порушенням та наслідками можливо було б простежити причинно наслідковий зв`язок.

Проте, протокол у собі вказівки на це конкретне порушення, тобто не відображає даних про те, в чому полягало конкретне порушення.

Якщо ОСОБА_1 порушив вимоги п. 11.1 ПДР України, як вказано у протоколі, то виникає питання, чому не порушення не відображене у фабулі.

Відповідно, обвинувачення у даному випадку висунуте так, щоб неможливо було простежити причинний зв`язок між порушенням ПДР і наслідками.

Адже протокол містить у собі твердження про порушення п. 2.3. «б» ПДР, яке саме по собі не може мати причинно наслідкового зв`язку із наслідками, що настали.

Водночас, фабула обвинувачення не містить твердження (вказівки на конкретні дії) про порушення ОСОБА_1 п. 11.1 ПДР України, яке у сукупності зі порушенням п. 2.3. «б» спричинило б наслідки у виді пошкодження опори.

Крім цього, яку смугу руху мав визначати ОСОБА_1 у тих дорожніх умовах не зрозуміло.

Таке вказує на некоректність висунутого обвинувачення та відсутність достатнього твердження про об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Що саме вже по собі є достатньою підставою для закриття провадження у справі, адже обвинувачення висунуте у спосіб, що порушує право особи на захист.

А таке має наслідком визнання протоколу, як одного із джерел доказів, недопустимим.

Разом із цим, усі інші, додані до протоколу матеріали, як докази, є похідними від нього.

Самостійно ж суд обрати ці пункти та уточнити цим самими висунуте «звинувачення» змоги не має, адже згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії»(Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Тим самим, з огляду на наведене, у ракурсі установлених фактичних обставин справи суд не установив у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з недоведеністю передумов, що визначені цією правовою нормою.

Будь яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Визнання ж вини особою не може бути самостійною підставою для її притягнення до відповідальності.

Відсутність же у діях водія складу адміністративного правопорушення має наслідком закриття провадження у справі, що прямо визначено п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

А за такого, й судовий збір не підлягає стягненню із ОСОБА_1 , оскільки адміністративне стягнення у цьому випадку на нього не накладається.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 33-35, 36, 221, 247, 251-252, 283-285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 цього ж Кодексу у зв`язку з відсутністю у його діях складу цього адміністративного правопорушення. Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І.В. Явіца