Справа № 275/310/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року смт. Брусилів

Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Лівочка Л.І., розглянувши справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Брусилів Житомирської області, громадянина України, інваліда 3 групи, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

3 квітня 2021 року близько 12 години ОСОБА_1 перебував без документів, що посвідчують особу на вулиці М. Ілларіона в смт. Брусилів Житомирської областів період дії карантину на території України, чим порушив вимоги п.2.2 Постанови КМ України № 1236 від 09.12.2020 року. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 вину визнав, розкаявся, пояснив, що не знав, що потрібно з собою носити документ, що посвідчує особу. Просив його суворо не карати, не призначати йому штраф, так як він є інвалідом з дитинства, отримує невелику пенсію та сплата штрафу поставить його в складне матеріальне становище .

Частина 1 статті 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами,.

Згідно із статтею 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Вчинене ОСОБА_1 діяння лише формально містить ознаки, що характеризують певне правопорушення, яке не є суспільно небезпечним з огляду на можливі негативні наслідки, що притаманні для цього виду правопорушення, і суб`єктивно, не спрямовано на умисне порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм.

Враховуючи, що застосовування стягнення у виді значного штрафу поставить ОСОБА_1 та його сім`ю в складне матеріальне становище, аналізуючи матеріали справи, поведінку особи, що притягається до адміністративної відповідальності та його відношення до вчиненого, та приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, щиро розкаявся, а наслідки даного правопорушення не представляють суспільної небезпечності, тому є всі підстави відповідно до ст.22 КУпАП визнати вказане правопорушення малозначним та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

За таких обставин ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності з оголошенням йому усного зауваження, а провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.22, 245, 283-284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 44-3 КУпАП, обмежившись щодо нього усним зауваженням, провадження у справі закрити.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів від дня її винесення.

Суддя Л.І.Лівочка