П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участю:

захисників особи, стосовно якої складено ОСОБА_1 ,

протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Поліщука О.С. на постанову Печерського районного суду міста Києва від 05 січня 2021 року стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_3 визнаний винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 грн., з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_3 06.10.2020, о 06 год. 10 хв., в м. Києві на Кловському узвозі, б. 5, керував автомобілем марки "ГАЗ", державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння.

Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник Поліщук О.С. в інтересах ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить постанову Печерського районного суду міста Києва від 05.01.2021 скасувати як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник Поліщук О.С. вказує, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду вказаної справи, було допущено ряд грубих порушень норм матеріального і процесуального права.

Зокрема захисник посилається на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення для проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_3 , що, на переконання захисника, свідчить про те, що у встановленому законом порядку його ніхто не направляв на проходження огляду на стан сп`яніння, таким чином поліцейськими було порушено порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, як стверджує захисник, в матеріалах справи наявні пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які мають виключно формальний характер, оскільки свідки були запрошені для проставляння підписів у бланках, заповнених одним почерком, тобто так, як необхідно працівникам поліції, власноруч пояснення свідки не викладали, отже такі пояснення свідків ставлять під сумнів їх достовірність.

ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції не з`явився.

Його неявка не перешкоджає розгляду провадження за приписами ст. 294 КУпАП, ще і за тим, що інтереси ОСОБА_3 в апеляційному суді представлені захисниками Калашниковим Є.В. та Ступаком А.Ю.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників Калашникова Є.В. та Ступака А.Ю. в інтересах ОСОБА_3 на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, слід дійти наступних висновків.

Апеляційний суд переглядає справу в межах обставин, що викладені у протоколі про адміністративні правопорушення та визнані судом доведеними, за доводами апеляційної скарги, з урахуванням позиції захисників в судовому засіданні, з висуванням додаткових доводів в інтересах ОСОБА_3 , як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколами про адміністративні правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України за обставин, викладених в постанові, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не дивлячись на позицію захисту, у тому числі в суді апеляційної інстанції.

А саме, окрім доводів апеляційної скарги захисника Поліщука О.С., захисник Калашников Є.В. в судовому засіданні додатково висунув наступні доводи щодо невинуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП:

- ОСОБА_3 не керував автомобілем, а просто перебував на тротуарі біля припаркованого транспортного засобу;

- протокол про адміністративне правопорушення - це просто показник роботи поліцейських;

- ОСОБА_3 не було повідомлено ознак сп`яніння, що начебто у нього виявили;

- працівники поліції дійсно пропонували ОСОБА_3 пройти огляд, він погодився, проте йому повідомили, що огляд займе 2-3 год. і змусили на камеру, під тиском, відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння;

- відео, що наявне в матеріалах справи неповне, є тільки момент відмови, поліцейські тиснули на ОСОБА_3 та сказали, що йому не потрібно їхати на огляд.

Захисник Ступак А.Ю., у свою чергу, крім наведеного вище, також вказав, що ОСОБА_3 не довіряв працівникам поліції.

Всупереч позиції сторони захисту, досліджені в судах першої та апеляційної інстанції докази вказують на таке.

Загалом порядок, процедура та особливості проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також дії поліцейського у разі відмови особи від проходження такого огляду та оформлення результатів такого огляду визначається:

- положеннями ст. 266 КУпАП;

- Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України за № 1452/735 від 09.11.2015, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України за № 1413/27858 від 11.11.2013, з послідуючими змінами (далі по тексту Інструкція);

- Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України за № 1103 від 17.12.2008, з послідуючими змінами (далі по тексту Порядок);

- Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України за № 1395 від 07.11.2015, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 1408/27853 від 10.11.2015, з послідуючими змінами (далі по тексту Інструкція 2).

А саме, відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров?я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з приписами п. 2 Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

За п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції (наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, якому надається право проведення такого огляду та стан сп?яніння, перелік яких затверджується Міністерством охорони здоров?я України, Міністерством охорони здоров?я Автономної республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров?я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, як вказує норма п. 1 розділу ІІІ Інструкції.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 141869 від 06.10.2020, в означений день, в 06 год. 10 хв., в м. Києві на Кловському узвозі, б. 5, водій ОСОБА_3 керував автомобілем марки "ГАЗ", державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці, що не реагують на подразник світла, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці.

Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (а.с. 1).

Вказаний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений, в силу ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, а саме - інспектором роти № 3 батальйону № 2 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП старшим лейтенантом поліції Філоненком В.В.

В цьому ж протоколі наявні підписи як свідків-понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , так і ОСОБА_3 , який будь-яких застережень щодо викладених обставин адміністративного правопорушення, як то: що він не керував транспортним засобом, а тільки перебував біля автомобіля на тротуарі, що був запаркований, чи те, що йому незрозуміло, які ж саме ознаки наркотичного сп`яніння у нього виявили працівники поліції, чи те, що на нього працівники поліції вчиняли тиск, на що посилається сторона захисту - не виклав (а.с. 1).

Матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_3 чи в його інтересах адвокатом/представником дій працівників поліції по оформленню протоколу про адміністративне правопорушення у досліджуваній справі, що входить до прямого обов`язку працівника поліції, уповноваженого на складання протоколу, на виконання ним своїй службових/посадових обов`язків, відповідно до законів України.

Пояснення свідків-понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо наявності у ОСОБА_3 ознак наркотичного сп`яніння та про його відмову від проходження огляду на визначення стану такого сп`яніння - викладені і окремо (а.с. 2).

Твердження захисників про те, що пояснення заповнені однієї рукою, - ні на що не вказує, оскільки закон не зобов`язує свідків на викладення пояснень власноруч.

Крім того, сторона захисту не послалася на те, що підписи в поясненнях учинені не свідками-понятими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а іншими особами, що надає цим поясненням достовірності.

Не є беззастережними і твердження захисників щодо того, що відсутність в матеріалах справи направлення водія на огляд сп`яніння вказує на неналежність процедури огляду такого водія, оскільки, згідно Інструкцій та Порядку, працівник поліції направляє водія транспортного засобу для проведення огляду на стан сп`яніння до відповідного закладу охорони здоров`я, для чого і складає документ - направлення, яке наряду з іншими документами і є підставою для проведення огляду водія у медичному закладі.

А тому, відсутність документу - направлення в матеріалах справи, ніяким чином не вказує на порушення дотримання процедури при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за обставин відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі і не впливає на самі обставини такої відмови.

Водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції алкогольного сп`яніння, як указують норма ст. 266 КУпАП та положення п. 1 розділу Х Інструкції 2, що і було зроблено працівниками поліції шляхом відсторонення ОСОБА_3 від керування транспортним засобом і передачею автомобіля ОСОБА_6 (а.с. 3).

Викладене вище підтверджуються і переглянутим відеозаписом досліджуваних подій з нагрудної камери поліцейського, що міститься в матеріалах справи, згідно якого ОСОБА_3 не заперечував, що він являється водієм транспортного засобу, всупереч позиції захисників.

На пропозицію працівників патрульної поліції проїхати до лікаря-нарколога для визначення стану наркотичного сп`яніння, ОСОБА_3 у присутності свідків-понятих, які не є зацікавленими в результатах розгляду справи, - відмовився, що фактично не поставлено під сумнів стороною захисту (а.с. 4).

Водночас, не можна не вказати, що даним відеозаписом спростовуються доводи захисників про те, що працівники поліції у будь-який спосіб здійснювали тиск на ОСОБА_3 , бо на пропозицію проїхати до медичного закладу для визначення стану сп`яніння, він роздумував, висував версію, що не зможе здати біологічних зразок для дослідження, а на пряме запитання працівника поліції чи проїде він до медичного закладу для освідування, ОСОБА_3 надав категоричну відповідь - "ні".

Щодо тверджень захисту з приводу недовіри з боку ОСОБА_3 до працівників поліції, то слід вказати, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться в медичній установі, а не працівником поліції, отже є незрозумілим у чому саме ОСОБА_3 не довіряв працівникам поліції за посиланням захисту.

Не вказують на інші, ніж встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_3 правопорушення, і доводи сторони захисту про те, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського є неповним, а тому не спростовує доводи, що ОСОБА_3 не керував транспортним засобом, а стояв на тротуарі після запаркованого автомобіля, бо у автомобіля ГАЗ 3302, що стоїть на проїзній частині, включено аварійну сигналізацію, а за ним розташований автомобіль працівників поліції з проблисковим маячком, що, в сукупності з наведеною вище позицією самого водія при фіксуванні подій на відеокамеру, вказує саме на те, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом до моменту його зупинки працівниками поліції.

Усне клопотання захисників про допит в судовому засіданні свідків, судом апеляційної інстанції відхилено з огляду на те, що захисники не вказали, які ж саме обставини, ніж ті, що випливають з досліджених доказів у справі, можуть пояснити свідки-поняті.

Наданим часом для можливості опитування свідків-понятих у порядку п. 7 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатські діяльність" № 5076-VI від 05.07.2012, з послідуючими змінами, - захисники не скористалися.

Підсумовуючи, слід дійти висновку, що суд першої інстанції, дослідивши всі наявні докази у справі, в їх сукупності, обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Стягнення на ОСОБА_3 накладено у межах санкцій ч. 1 ст. 130 КУпАП

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції - не встановлено.

У рішенні по справі "О?Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07.07.2016 № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або за відмову від проходження огляду з метою виявлення такого стану.

А тому, притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, встановлених судом, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що є ефективним.

За викладеним, апеляційна скарга захисника Поліщука О.С. в інтересах ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Поліщука О.С. залишити без задоволення, а постанову Печерського районного суду міста Києва від 05 січня 2021 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 грн., з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька