Справа № 344/4684/21
Провадження № 33/4808/547/21
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Тринчук В. В.
Суддя-доповідач Гриновецький
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М.,

з участю апелянта ОСОБА_1 та його захисника Соботника В.Й., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 14.06.2021 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим за ст. 130 ч.1 КУпАП з накладенням штрафу 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Його визнано винним у керуванні автомобілем у стані наркотичного сп`яніння.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 оспорює законність й обґрунтованість постанови суду. Зазначає, що його безпідставно зупинили, не забезпечили адвокатом, не вручили копію протоколу, він фактично не відмовився від огляду, справу розглянули без його участі незважаючи на його клопотання про відкладення справи. Строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин через перебування за кордоном України та необхідністю продовження дозволу на проживання в Іспанії, який закінчився 02.05.2021 року. Ці обставини підтверджується даними його паспорта для виїзду за кордон та копією дозволу на проживання в Іспанії. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Заслухавши позицію учасників провадження щодо пропущеного апеляційного строку, апеляційний суд вважає, що з метою забезпечення доступу особи до правосуддя його слід поновити.

Перебування ОСОБА_1 за кордоном для вирішення ним питання про продовження дозволу проживання в Іспанії, що є важливим життєвим питанням для нього і його сімї, на час судового розгляду й після нього (про що подані належні документи), апеляційний суд вважає поважною причиною пропуску апеляційного строку. При цьому апеляційний суд бере до уваги його клопотання про відкладення справи через вказану причину, що давало йому підстави розраховувати на те, що справу не буде розглянуто без його участі. Однак, суд необґрунтовано знехтував його клопотанням про відкладення справи, чим порушив його право на захист. Крім того, ОСОБА_1 своєчасно не вручено копію постанови суду.

Вказані обставини апеляційний суд вважає поважними причинами, які посприяли пропуску апелянтом апеляційного строку. Тому його слід поновити.

З`ясувавши обставини справи, перевіривши доводи апелянта та його захисника, проаналізувавши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова суду щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

Апеляційний суд констатує окрему нетактовну поведінку апелянта під час оформлення протоколу, однак це не є правовою підставою для підтвердження його вини за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Постанова суду не може залишатися в законній силі у зв`язку з тим, що суд першої інстанції допустив в ній істотну суперечність, яка є безумовною підставою для її скасування.

Згідно протоколу про правопорушення ОСОБА_1 ставилось у вину відмова від огляду на стан наркотичного сп`яніння при керуванні автомобілем.

Однак, суд у встановлюючій частині постанови констатував інше правопорушення, а саме, що він керував автомобілем у стані наркотичного сп`яніння, чим вийшов за межі адміністративного звинувачення. Надалі суд при описі обставин події зазначив, що водій відмовився від такого огляду. Але такий виклад правових позицій судом має істотні суперечності, які ставлять під сумнів остаточний висновок суду про встановлені ним обставини події. Згідно ст. 62 Конституції України всі сумніви слід трактувати на користь правопорушника.

Апеляційний суд не має правових підстав для спростування доводів апелянта про те, що судом порушено його право на захист через розгляд справи без його участі при наявності його клопотання про відкладення справи через його перебування за кордоном, що давало йому право вважати, що судове засідання буде відкладено. Слід погодитися з апелянтом, що він не затягував строк давності у цій справі, який становить 1 рік, а маючи важливу справу за кордоном, просив відкладення судового засідання з метою участі в ньому.

Іншою формою порушення права апелянта на судовий захист є невручення йому копії протоколу, яка наявна у справі (а.с.2), тобто йому належно не пред`явлено акт адміністративного звинувачення, що було процесуальною перешкодою для судового провадження справи. У справі немає даних про те, що він відмовився від її отримання чи про направлення її йому по пошті. Суд не може вручати правопорушнику копію протоколу, оскільки суд не є стороною звинувачення. Це має робити лише працівник поліції для дотримання принципу змагальності. Крім того, наявна у справі копія протоколу має вкрай низьку якість, що утруднює її читання, що також слід віднести до процесуальних порушень.

Вказані порушення мали бути усунені шляхом повернення судом справи в поліцію для дооформлення.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта про те, що його право на захист було порушено при складанні протоколу. На відеозаписі події зафіксовано його вимогу про бажання мати адвоката, що є його фундаментальним процесуальним правом при оформленні протоколу щодо нього. Однак, працівники поліції не забезпечили реалізацію його права на допомогу адвоката, що є істотним порушення його права на захист.

Істотним порушенням прав апелянта є дані відеозапису про те, що в процесі події ОСОБА_1 заперечив відмову від медичного огляду й по суті надавши на нього згоду. Однак, це було необґрунтовано відхилено працівниками поліції.

Посилання суду на письмові пояснення свідків у цій справі є недопустимими доказами через порушення принципу безпосередності їх дослідження судом. Вказаних свідків суд зобов`язаний був допитати при запереченні вини правопорушником для з`ясування обставин події та для перевірки їх правового статусу, оскільки не всі особи можуть бути залучені як свідки до цієї категорії справ.

Викликають сумніви підставність й доцільність зупинки серед ночі автомобіля ОСОБА_1 працівниками поліції без явних порушень ним ПДР, а лише з приводу освітлення задніх номерних знаків. Однак, працівники поліції належно не підтвердили порушення водієм п.п. 2.9, 30.2 Правил дорожнього руху про те, що номерні знаки мають бути чистими й достатньо освітленими.

За встановлених апеляційним судом процесуальних й правових порушень у цій справі ОСОБА_1 мав би бути виправданий за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави для закриття справи. Тому, беручи до уваги принципи верховенства права та основні засади правосуддя, його слід виправдати і справу закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП на підставі ст. 247 п.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 пропущений апеляційний строк.

Постанову Івано-Франківського міського суду від 14.06.2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя : Б.М. Гриновецький