Дата документу 16.08.2021
Справа № 334/5385/21
Провадження № 3/334/2205/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Турбіна Т.Ф., при секретарі Гребенюк А.А., за участю прокурора Беклеміщевої Ю.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Запоріжжі, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , не працює,

за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 387 від 21.07.2021 року, 27.10.2020 року наказом директора Департаменту капітального будівництва № 109-к «Про призначення на посаду державної служби за контрактом на період дії карантину ОСОБА_1 » останнього призначено на посаду головного спеціаліста сектору з публічних закупівель Департаменту капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації та ознайомлено з вимогами положень антикорупційного законодавства щодо дотримання етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів. 29.10.2020 року ОСОБА_1 склав присягу державного службовця.

Таким чином, ОСОБА_1 , займаючи посаду головного спеціаліста сектору з публічних закупівель Департаменту капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації, відповідно до ст. 1, п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 45 Закону, примітки до ст. 172-6 КУпАП, є суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

04.01.2021 наказом директора Департаменту капітального будівництва «Про звільнення ОСОБА_1 » №1-к останнього звільнено із займаної посади відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України, п. 2 ЗУ «Про державну службу» (за угодою сторін).

Згідно роз`яснень НАЗК, якщо суб`єкт декларування звільняється або іншим чином припиняє відповідну діяльність до подання декларації «щорічна» за попередній рік (наприклад, з 15 січня 2021 року), то йому рекомендується:

подати спочатку декларацію «щорічна» за попередній рік (2020 рік);

подати після цього окрему декларацію за період з 01.01.2021 до 14.01.2021 включно (тобто період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями).

Це зумовлено тим, що у різні звітні періоди (2020 та 2021 роки) застосовуються різні розміри ПМ.

ОСОБА_1 є суб`єктом декларування, та був зобов`язаний до 00.00год, 01.04.2021 року подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства. Але ОСОБА_1 як суб`єкт декларування, несвоєчасно подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://nazk.gov.ua, а саме 02.04.2021 року, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що в діях ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки він, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», не своєчасно, 02.04.2021 року, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік. Вина ОСОБА_1 доведена зібраними по справі доказами, згідно вимог закону проведено перевірку та складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. Просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та враховуючи обставини вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, фактичні обставини вчиненого, накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що був впевнений, що подав усі належні декларації своєчасно, а також пояснив за яких обставин відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення. Зазначив, що займаючи посаду в Департаменті капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації, його безумовно було ознайомлено з обов`язковими умовами та відповідальністю з подання Декларацій до Національного агентства з питань запобігання корупції. У зв`язку з подальшою реорганізацією Департаменту капітального будівництва в Управління ним була припинена діяльність за п.1 ст.36 КЗпП України звільнення «За згодою сторін», водночас в день звільнення подано Декларацію особи яка припиняє діяльність - 04.01.2021 року. У період кінцевого строку подання щорічної Декларації до 31.03.2021 року ним була розпочата робота за новим місцем, водночас вважав, що строк подання Декларацій буде продовжено за аналогією з минулим роком у період дії карантину (пункт 11 Закону України №530-ІХ) до 01.06.2021 року. Декларації згідно попередження перед звільненням ним були подані. Після виявлення ним факту неподання декларації за минулим місцем роботи він у терміновому порядку подав декларацію 02.04.2021, жодного наміру приховувати свої доходи він не мав.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи, суд приходить до наступного.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Судом встановлено, що наказом директора Департаменту капітального будівництва «Про призначення на посаду державної служби за контрактом на період дії карантину ОСОБА_1 » № 109-к від 27.10.2020 року ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста сектору з публічних закупівель Департаменту капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації.

27 жовтня 2020 року ОСОБА_1 під особистий підпис ознайомлено з вимогами положень антикорупційного законодавства щодо дотримання етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, що підтверджується копією журналу реєстрації інструктажу з питань основних положень антикорупційного законодавства щодо дотримання етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

29 жовтня 2020 року ОСОБА_1 складена присяга державного службовця, копія якої також надана суду.

04 січня 2021 року наказом директора Департаменту капітального будівництва «Про звільнення ОСОБА_1 » №1-к звільнено із займаної посади відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України, п. 2 ЗУ «Про державну службу» (за угодою сторін), що також підтверджується особовою карткою службовця ОСОБА_1 № 335.

04 січня 2021 року директором Департаменту капітального будівництва видано попередження ОСОБА_1 з яким він ознайомився та підписав, де зазначено: «Відповідно до частини 2 статті 45 Закону України від 14.10.2014 № 1700-VІІ «Про запобігання корупції» державні службовці, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою статті 45 порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

На підставі вищезазначеного, ОСОБА_1 необхідно надати декларацію "перед звільненням" за період з 01.01.2021 по 05.01.2021 у термін згідно чинного законодавства та в 2022 році до 31.03.2022 за період з 01.01.2021 по 31.12.2021.»

05 січня 2021 року о 18:19 год. ОСОБА_1 подана декларація «перед звільненням», що також вбачається з витягу послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

З приводу неподання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2020 рік Департаментом капітального будівництва Запорізької ОДА на адресу Національного агентства з питань запобігання корупцією направлено повідомлення Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за № 01-22/0401 від 09.04.2021 року.

Подання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2020 рік 02.04.2021 року о 12:32год. підтверджується роздруківкою дій ОСОБА_1 при користуванні Єдиним державним реєстром декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Враховуючи встановленні у судовому засіданні обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, вважаю, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.

Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Діяння, передбачені ст.172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Суб`єктивна сторона адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а в протоколі про адміністративне корупційне правопорушення, що передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 про умисний характер дій останнього взагалі не зазначено і в судовому засіданні умислу ОСОБА_1 на неподання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування не встановлено.

З рішення № 19 від 06.09.2016р. Національного агентства з питань запобігання корупції Про затвердження Порядку перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій та типового положення про уповноважений підрозділ (уповноважену особу) з питань запобігання та виявлення корупції можливо зробити висновок, що державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права, у яких працюють (працювали) особи, що згідно зі статтею 50 Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище мають попереджати та запобігати корупційним правопорушенням та правопорушенням, пов`язаним з корупцією.

Так, з матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 одразу після звільнення подав декларації, відповідно до попередження підприємства від 04.01.2021 року, в якому відсутня інформація щодо подання окремо щорічної декларації та декларації перед звільненням. Тобто, ОСОБА_1 були виконані усі застереження відповідно до попередження підприємства.

02.04.2021 року одразу після повідомлення про несвоєчасне подання щорічної декларації, таке порушення ОСОБА_1 було усунуто, в той час як повідомлення Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за № 01-22/0401 на адресу Національного агентства з питань запобігання корупцією направлено лише 09.04.2021 року.

Отже, ОСОБА_1 не мав наміру приховати свої доходи за 2020 рік чи з інших корисливих мотивів не своєчасно подав щорічну декларацію.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів, що безпосередньо, поза розумним сумнівом вказували б на наявність у ОСОБА_1 умислу (прямого чи непрямого) та відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, на несвоєчасне подання відповідної декларації, суддя не вбачає в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановленні у судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що сукупністю досліджених судом доказів не доведено вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП, що відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 п. 1 КУпАП, -

ПОСТАНОВ ИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Турбіна Т. Ф.