Справа № 635/4525/21
Провадження № 3/635/1535/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року смт Покотилівка Харківська область Харківський район

Суддя Харківського районного суду Харківської області Шинкарчук Я.А., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 9 ст. 121 КУпАП відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідка на постійне проживання № НОМЕР_1 від 15.04.2021, видана органом 6301, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 134085, ОСОБА_1 05 червня 2021 року о 10 годині 33 хвилини в Харківській області траса М 03 + 448 км, керував транспортним засобом Renault Megane Scenic FGP 955, щодо якого порушено обмеження встановлені Митним Кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення на митну територію України, строком до 1 року згідно ІПНП, т.з. ввезено 17.11.2018 р. ОСОБА_2 та використовувався ОСОБА_1 , який не ввозив його на митну територію України, чим порушив вимогу ст. 308 Митного Кодексу України та ст. ст.16, 31 Закону України про дорожній рух.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винним себе не визнав, просив суд провадження у справі закрити у зв`язку з відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 9 статті 121 КУпАП, оскільки вважає, що доказів обов`язкової кваліфікації ознак повторності його дій до протоколу про адміністративне правопорушення не надано.

Вислухавши пояснення притягуваної особи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Адміністративна відповідальність за частиною 8 статті 121 КУпАП настає за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Частиною 9 статті 121 КУпАП встановлена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною восьмою цієї статті.

Об`єктом правопорушень, передбачених зазначеною статтею є суспільні відносини у сфері здійснення митного контролю щодо транспортних засобів, ввезених на територію України. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: 1) порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту транспортного засобу, ввезеного на територію України; 2) використання транспортного засобу, м ввезеного на територію України, для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; 3) передання транспортного засобу, ввезеного на територію України, у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту. Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених цією статтею, характеризується наявністю вини у формі прямого умислу. Суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною 9 статті 121 КУпАП, є особа, яка протягом року притягалася до адміністративної відповідальності за вчинення хоча б одного із зазначених вище діянь.

Згідно частини 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Закон виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відсутності складу правопорушення, при цьому якщо відсутній хоча б один з елементів складу правопорушення відсутній склад правопорушення в цілому. Обов`язок доведення наявності в діях правопорушника складу правопорушення, передбаченого певною статтею КУпАП покладається на осіб, які відповідно до КУпАП уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати вся обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 05 червня 2021 року о 10 годині 33 хвилини в Харківській області траса М 03 + 448 км, керував транспортним засобом Renault Megane Scenic FGP 955, щодо якого порушено обмеження встановлені Митним Кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення на митну територію України, строком до 1 року згідно ІПНП, т.з. ввезено 17.11.2018 р. ОСОБА_2 та використовувався ОСОБА_1 , який не ввозив його на митну територію України, чим порушив вимогу ст. 308 Митного Кодексу України та ст. ст.16, 31 Закону України про дорожній рух.

Отже, зі змісту протоколу вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 8 статті 121 КУпАП. Між тим в провину ОСОБА_1 ставиться вчинення правопорушення, передбаченого частиною 9 статті 121 КУпАП. Обов`язковою кваліфікуючою ознакою правопорушення, передбаченого частиною 9 статті 121 КУпАП є повторність.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, а саме постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 8 статті 121 КУпАП протягом року до складання протоколу за частиною 9 статті 121 КУпАП.

При цьому, суд звертає увагу, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При цьому, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимогу статті 308 Митного Кодексу України та статтей 16, 31 Закону України про дорожній рух.

У той час, як статтею 308 Митного Кодексу України визначений розмір фінансової гарантії.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та збирати інші докази, ніж ті, що надані сторонами.

Положеннями частини 1 статті 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та частини 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч.1 ст.14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

За вимогами частини 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Спираючись на положення частини 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене частиною 9 статті 121 КУпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням зазначеного, вважаю, що у діях ОСОБА_1 , відповідно до висунутого обвинувачення не вбачається наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 9 статті 121 КУпАП, оскільки зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Таким чином, враховуючи, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи , провадження у справі підлягає закриттю відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 245, ч. 1 ст. 247, 251, 252, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 9 статті 121 КУпАП - закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя Я.А. Шинкарчук