Справа № 141/410/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2021 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі

головуючого судді Шпортун С.В.,

за участю секретаря судових засідань Мельник В.Р.

захисника - адвоката Вдовиченко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець заяву ОСОБА_1 про відвід судді Оратівського районного суду Вінницької області Климчуку Сергію Васильовичу у справі про адміністративне правопорушення№141/410/21, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Липовецького районного суду Вінницької області, після визначення підсудності за постановою Вінницького апеляційного суду від 09.08.2021, надійшла вищевказана заява про відвід судді Оратівського районного суду Вінницької області Климчука С.В. від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення №141/410/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, яка мотивована тим, що під час судового засідання суддею Климчуком С.В., всупереч вимог діючого законодавства та судової практики, було допущено спрощений порядок розгляду справи та допущено порушення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника, зокрема суддя відмовив у задоволенні клопотання про виклик та допит в судовому засіданні свідків заявлених особою, яка притягується до відповідальності. Таким чином, наявні сумніви в неупередженості судді Климчука С.В. при розгляді справи та його заінтересованості в результатах її розгляду, що послугувало підставою для відводу.

У судовому засіданні захисник - адвокат Вдовиченко В.І. підтримав заяву про відвід від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення №141/410/21 судді Оратівського районного суду Вінницької області Климчука С.В. та просив її задовольнити з підстав, наведених у вказаній заяві. Суду пояснив, що суддя Климчук С.В., відмовляючи в задоволенні клопотання про виклик свідків, позбавив особу яка притягується до відповідальності доказової бази на спростування обставин щодо його винуватості у висунутому йому обвинуваченні. Крім цього, суддею не було враховано, що особа, яка притягується до відповідальності має право на вільний вибір захисника, чим скористався ОСОБА_1 , утім у нього, як захисника, склались особисті неприязні відносини із суддею Климчуком С.В., про що останньому достовірно відомо, оскільки по усіх справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП де він, захисник Вдовиченко В.І. приймає участь, суддя відмовляє в задоволенні клопотань, чим порушуються права осіб, які притягуються до відповідальності щодо надання доказів на спростування висунутого їм обвинувачення та доведення невинуватості, нівелюється участь захисника у процесі.

У судове засідання суддя Оратівського районного суду Вінницької області Климчук С.В. не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений шляхом направлення виклику на офіційну електронну адресу суду, про причини своєї неявки не повідомив, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Суд, вислухавши захисника, вивчивши та дослідивши матеріали, що долучені до заяви, дійшов висновку про таке.

Суд враховує, що КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно не регламентують порядку розгляду заяви про відвід.

Водночас, відповідно до п. 4 рішення Ради суддів України №34 від 08.06.2017 у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справах «Енгель та інші проти Нідерландів» («Engel and Others v. the. Netherlands», 08.06.1976 року, №№ 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), «Озтюрк проти Німеччини» («Ozturk v. Germany», 21.02.1984 року, № 8544/79), «Лутц проти Німеччини» («Lutz v. Germany», 25.08.1987 року, № 9912/82), тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

З огляду на те, що найближчим для застосування за своє правовою суттю за аналогією до КУпАП є КПК України, а відтак на переконання суду саме норми останнього підлягають застосуванню при вирішенні заяви про відвід судді, заявленої при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення.

Перелік підстав для відводу за нормами КПК України наведено у ч.1 ст.75 КПК України, відповідно до якої однією з підстав, що виключає участь судді при розгляді справи є наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді (п.4 ч.1 ст.75 КПК України).

Аргументуючи відвід судді, ОСОБА_1 та його адвокат Вдовиченко В.І. вказують на незгоду із прийнятим рішенням суддею Климчук С.В., зокрема відмови в задоволенні їх клопотання про виклик свідків, що на думку заявника є проявом упередженості судді. Крім цього, захисник вказує на неприязні стосунки, що склались із суддею в ході виконання ним своїх професійних обов`язків.

За загальним правилом, яке закріплене у національному процесуальному законодавстві, незгода учасника судового процесу з процесуальними рішеннями судді, сама по собі, за відсутності обґрунтованих підстав для висновку про наявність обставин, які викликають сумніви у неупередженості судді, не може слугувати підставою для відводу судді.

У той же час з аналізу норм КУпАП слідує, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право та обов`язок доводити свою невинуватість у тому числі шляхом зібрання доказів на спростування висунутого їй обвинувачення особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення у ході розгляду справи. У свою чергу орган (посадова особа), яка розглядає справу має дослідити зібрані у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення, яке може бути предметом оскарження судом вищої інстанції.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення від 9 грудня 1994 року у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява № 18390/91, пункти 2930).

Вмотивованість це вимога до суду наводити письмово у рішенні судження, пояснення про наявність чи відсутність фактів, які є основою для висновку суду. Це також пояснення суду, чому він виніс саме таке рішення, погодився з одними та відкинув інші доводи.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Kraska v. Switzerland» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами (заява № 13942/88, від 19 квітня 1993 року, пункт 30).

У справі «Серявін та інші проти України» ЄСПЛ повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року, пункт 58).

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про виклик свідків суддя фактично, відхилив докази, обмежив особу, яка притягується до відповідальності у збиранні та наданні доказів суду щодо своєї невинуватості, що не позбавляло останнього надати свої аргументи в остаточному судовому рішенні за наслідками розгляду даної справи, яке може бути оскаржено особою.

Крім цього, стаття 59 Конституції України проголошує право кожного на правову допомогу та вільний вибір захисника своїх прав, а ст. 63 Конституції України закріплює право на захист підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного.

Таке право особи, яка притягується до юридичної відповідальності державою презюмується.

ОСОБА_2 скористався своїм правом на правову допомогу обравши захисника адвоката Вдовиченко В.І. і це є його волевиявленням, реалізовуючи свої права за його допомогою, утім відносини, які склались між суддею та адвокатом, на чому наголосив в судовому засіданні останній, не можуть ставитись в залежність від вирішення справи, отож виходячи із загальних засад судочинства, завданням якого є сприяння та забезпечення у реалізації прав та законних інтересів осіб, які беруть участь у судовому провадженні, виключення будь-якої недовіри до суду та забезпечення прав особи на розгляд справи незалежним та безстороннім судом встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, поза будь - яким сумнівом, а таке право може бути реалізоване особою шляхом заявлення відводу, суд приходить до висновку про задоволення заяви про відвід судді.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, ст. 75, 80, 81 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Оратівського районного суду Вінницької області Климчуку Сергію Васильовичу у справі про адміністративне правопорушення №141/410/21, - про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП - задовольнити.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено та проголошено 31.08.2021 о 10:00 годині.

Суддя С.В. Шпортун