КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи: 754/6910/20
Номер провадження: 33/824/266/2021
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 січня 2021 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Дряпачки С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Дряпачки С.І. на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 23 липня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 23 липня 2020 року,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Цією ж постановою, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Як встановлено постановою судді, з посиланням на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 068658 від 05.05.2020, 05.05.2020 о 21 год. 02 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Peugeot 301», державний номер НОМЕР_1 по проспекту Маяковського, 44А, в місті Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Дряпачка С.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 23 липня 2020 року.

Скасувати постанову Деснянського районного суду м. Києва від 23 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі вимог ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 не отримував жодного повідомлення чи судової повістки з Деснянського районного суду м. Києва про дату, час та місце призначення та розгляду його справи, при тому, що останній постійно здійснював моніторинг списків, призначених до розгляду справ у Деснянському районному суді м. Києва з 06 травня 2020 року по 01 жовтня 2020 року.

Крім того, як вказує апелянт, копія оскаржуваної постанови на адресу ОСОБА_1 Деснянським районним судом м. Києва по пошті не направлялась, а про її існування він випадково дізнався в кінці серпня 2020 року, після чого 25 серпня 2020 подав письмову заяву до канцелярії суду про видачу йому копії постанови, проте секретар, не пояснюючи причин, повідомила ОСОБА_1 , що він зможе її отримати лише 31 серпня 2020 року, коли ним вона і була отримана.

В поданій апеляційній скарзі, апелянт вказує на те, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а саме неправильно застосовано норми ч. 1 ст. 130, ст. 251, ч. 1 ст. 256, ч. 3 ст. 266 КУпАП п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, порушено норми ст. 252 КУпАП.

На думку апелянта, переконання суду в наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення побудовано лише на поверховому формально-логічному сприйнятті матеріалів справи, без їх глибокого аналізу та вивчення.

Зокрема, як зазначає апелянт, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 068658 о 21 год. 02 хв. 05.05.2020 року при ОСОБА_1 безпосередньо на місці його зупинки патрульними поліцейськими батальйону № 2, полку № 2 (з ОЛБ) УПП у місті Києві ДПП України Шевцовим А.А. та ОСОБА_2 не складався, і він його у присутності працівників патрульної поліції не підписував, оскільки не визнав своєї вини (у протоколі вказується, що від підпису ОСОБА_1 відмовився).

Крім того, копію протоколу про адміністративне правопорушення від 24.01.2020 року ОСОБА_1 вручили працівники поліції безпосередньо в Управлінні патрульної поліції м. Києва, куди його викликали для її одержання, і ОСОБА_1 не відомо, чи мається в наявності відеозапис з нагрудної камери поліцейського (про це нічого не вказується у постанові Деснянського районного суду м. Києва від 23.07.2020), а якщо він і мається, то як вважає апелянт, не відображає відомостей про вчинення останнім адміністративного правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність складення протоколу.

Також, зміст складеного протоколу про адміністративне правопорушення не містить відомостей про залучення двох свідків для підтвердження факту можливого перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння та відсутні жодні докази того, що він у будь-який протиправний спосіб чинив перешкоди та непокору законним вимогам патрульних поліцейських у доставці його до стаціонарного медичного лікувального закладу для проходження медичного освідування та стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння за допомогою сертифікованого приладу, а навпаки він одразу погодився на пропозицію патрульних пройти медичне освідування та стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння та поїхав з ними до КНЗ «КМНКЛ «Соціотерапія» і пройшов таке медосвідування.

Зазначає апелянт і про те, що в порушення п.п. 16, 20 Інструкції, зміст висновку щодо результатів його медичного огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 не був повідомлений, та не був йому вручений один його примірник, а був вручений примірник висновку щодо результатів медичного огляду від 05.05.2020 завідувачкою приймального відділення медичних оглядів на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» лише 21 травня 2020 року в присутності адвоката, куди він звернувся з адвокатським запитом.

Як звертає увагу апелянт, дані вписані до Висновку щодо результатів медичного огляду від 05.05.2020 заповнювались різними чорнилами та різними почерками.

Крім того, вказує апелянт на те, що 21 червня 2020 року під час руху на автомобілі «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_1 в режимі приватного таксі «UBER» ОСОБА_1 працівниками поліції було зупинено на проспекті Броварському, 20/1 в м. Києві, які знову стали пред`являти претензії, що він начебто перебуває в стані наркотичного сп`яніння, а він в свою чергу, вкотре заперечив це, та погодився пройти медогляд, але не в відділенні КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія», оскільки повідомив, що не довіряє об`єктивності та неупередженості результатів їх огляду, а у платній медичній установі ТОВ «МЕДЛЮКС», за висновками якої від 21 червня 2020 року встановлено негативний результат дослідження його проведеного огляду на можливе перебування у стані алкогольного (наркотичного) чи іншого сп`яніння, при цьому, лікар-нарколог «МЕДЛЮКС» ОСОБА_3 , який проводив медичне дослідження, повідомив ОСОБА_1 про те, що він дає гарантію того, що ОСОБА_1 не вживав будь-яких наркотичних засобів терміном до 4 місяців.

Таким чином, на думку апелянта, беручи до уваги негативні результати проходження ОСОБА_1 медичного освідування 21 червня 2020 року на стан наркотичного сп`яніння у ТОВ «МЕДЛЮКС», є очевидним той незаперечний факт, що на протязі останніх 4 місяців він не вживав жодних наркотичних речовин, включаючи дату - 05 травня 2020 року.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що задоволенню підлягає лише клопотання адвоката Дряпачки С.І. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 23 липня 2020 року у справі щодо ОСОБА_1 , оскільки наведені в ньому обставини дозволяють зробити висновок про те, що цей строк було пропущено з поважних причин.

Що ж стосується самої апеляційної скарги, то вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме в тому, що останній, в порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Зокрема, обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 068658 від 05 травня 2020 року, підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, які були додані до протоколу про адміністративне правопорушення.

Більш того, перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Дряпачки С.І., суд апеляційної інстанції не встановив достатніх даних, які б дозволили спростувати належність, допустимість та достовірність доказів, наведених в оскаржуваній постанові, на підставі яких суддя обґрунтовував свої висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника Дряпачки С.І. щодо порушень допущених під час проведення огляду останнього на стан наркотичного сп`яніння, вони не можуть бути визнані обґрунтованими та служити підставами для скасування оскаржуваної постанови, з огляду на таке.

Як прямо передбачено п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, а не проводить її огляд на місці зупинки транспортного засобу за участю свідків, як безпідставно зазначається в апеляційній скарзі.

Згідно вимог, передбачених пунктами 3, 15, 16, 17 розділу ІІІ цієї Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Таким чином, факт перебування особи в стані наркотичного сп'яніння, а відтак і факт керування транспортним засобом цією особою у такому стані, тобто вчинення нею адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлюється за результатами огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, а відповідний висновок видається на підставі акту медичного огляду, який оформлюється лікарем закладу охорони здоров`я.

З огляду на вищенаведене, а також зважаючи на висновки огляду, який було встановлено лікарем-наркологом за результатами огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 10 травня 2020 року, що зафіксовано у відповідному Висновку, суд апеляційної інстанції вважає неспроможними доводи апеляційної скарги про те, що висновки щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 слід визнати недійсними.

При цьому, посилання апелянта у скарзі на наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності Висновку в частині точного часу проведення медичного обстеження ОСОБА_1 та заповнення висновку різними чорнилами та різними почерками не може бути визнане таким, що заслуговує на увагу та служити підставою для визнання його недійсним, оскільки Висновок, як у ньому прямо зазначено, було складено на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 003201, складеному о 21 год. 40 хв. 05.05.2020 року.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Дряпаки М.І. не може бути задоволена, оскільки вона не містить у собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є незаконною або необґрунтованою, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду цієї скарги, суд апеляційної інстанції вважає необхідним залишити її без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 23 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Дряпачку С.І. процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 23 липня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Дряпачки С.І. залишити без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 23 липня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Бабко В.В.