ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2021 Справа №607/172/21

Провадження № 3/607/89/2021

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатна Л.В. розглянувши матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює КП «Тернопільелектротранс» - водієм, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Громадянин ОСОБА_1 24 вересня 2020 року о 09 год. 20 хв. в м. Тернополі по вул. Слівенська, на зупинці громадського транспорту, керуючи тролейбусом «Шкода 15ТР», реєстраційний номер НОМЕР_1 «маршрут 11», будучи причетним до скоєння ДТП, місце події залишив, чим порушив вимоги п.2.10 (а) ПДР України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні, передбаченому ст. 122-4 КУпАП, не визнав та суду пояснив, що 24 вересня 2020 року керував тролейбусом «Шкода 15ТР», № НОМЕР_1 по «маршрут 11». В цей день ніхто з пасажирів з тролейбуса не випадав, оскільки задні двері він не відкривав.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, приходжу до наступних висновків.

Не зважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, доведена наступними доказами, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні.

Письмовою заявою ОСОБА_2 від 24 вересня 2020 року, в якій вона просить притягнути до відповідальності водія тролейбуса №11, через дії якого вона впала з даного тролейбуса і отримала травму на зупинці громадського транспорту по вул. Слівенська в м. Тернополі.

Поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , які вона надала в судовому засіданні, відповідно до яких, ранком, точного часу не пригадує, 24 вересня 2020 року вона зайшла в тролейбус №11 через задні двері, білет не зберегла. На вказаному тролейбусі воно доїхала до зупинки «Слівенська» та мала намір вийти з цього транспортного засобу через задні двері. Проте, водій тролейбуса, не оголошуючи про продовження руху, почав рух транспортного засобу, при цьому двері тролейбуса залишалися відчиненими. В цей час, її, ОСОБА_2 , «викинуло» з тролейбуса і вона впала на проїзну частину дороги. Водій тролейбуса не зупинився, а продовжив рух. Після цього, до неї підійшов незнайомий чоловік, який допоміг їй піднятися, посадив на лавочку на зупинці та викликав швидку допомогу, яка відвезла її в лікарню №1, оскільки вона відчувала сильний біль в нозі. Також зазначила, що обличчя водія не бачила, лише бачила кондуктора та може його впізнати.

В судовому засіданні за клопотанням сторони захисту був допитаний свідок ОСОБА_3 , який працює кондуктором в КП «Тернопільелектротранс» та в більшості випадків виходить на зміну із ОСОБА_1 . Він вказав, що 24 вересня 2020 року він також працював кондуктором в тролейбусі номер 173 по «маршрут 11», яким керував ОСОБА_1 . Того дня з вказаного тролейбуса ніхто з пасажирів не випадав.

Не зважаючи на заперечення свідком ОСОБА_3 тих обставин, що ОСОБА_2 випала з тролейбуса під керуванням ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні впізнала ОСОБА_3 , як особу, яка працювала кондуктором у тролейбусі, з якого вона випала 24 вересня 2020 року.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що в кінці вересня 2020 року о 09 год. 10 хв. він прийшов на вул.Слівенська в м. Тернополі на зупинку громадського транспорту. Через декілька хвилин під`їхав тролейбус «гармошка», який зупинився та з нього почали виходити люди. В подальшому тролейбус продовжив свій рух, однак двері на початку руху були відкриті. Проїхавши приблизно півтора метри, з задніх дверей цього тролейбуса випала жінка, після чого водій тролейбуса продовжив свій рух, не зупинившись. Він, ОСОБА_5 , підійшов до жінки - ОСОБА_2 , допоміг їй сісти на лавочку, розміщену на зупинці, під час цього вона повідомила, що її дуже болить нога і він одразу викликав швидку. Свідок ОСОБА_5 вказав, що ситуація, під час якої ОСОБА_2 випала із тролейбуса, відбувалась в проміжку часу від 09 год. 15 хв. до 09 год. 30 хв., оскільки вказаний час він прослідкував за дзвінками із свого мобільного телефону.

Інформацією, згідно листа КП «Тернопільелектротранс» Тернопільської міської ради від 16 грудня 2020 року №983/01, з якого вбачається, що в період з 09 год. 00 хв. по 09 год. 30 хв. 24 вересня 2020 року, поблизу зупинки громадського транспорту «вул. Слівенська» проїжджало три тролейбуси 11 маршруту. Два з них проїжджали до часу, обумовленого свідком ОСОБА_5 і лише один в період, який вказав останній, а саме тролейбус №173 під керуванням водія ОСОБА_1 , який знаходився на зупинці громадського транспорту «вул. Слівенська» о 09 год. 22 хв.

Крім пояснень свідка ОСОБА_5 щодо часу, коли ОСОБА_2 випала з тролейбуса, ця обставина підтверджується листом генерального директора (головного лікаря) КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф» ТОР від 23 грудня 2020 року № 291, згідно якого, 24 вересня 2020 року зареєстровано виклик за адресою м. Тернопіль, вул. Слівенська о 09 год. 25 хв.

Отже, проаналізувавши у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив, що ОСОБА_2 24 вересня 2020 року випала із тролейбуса під керуванням ОСОБА_1 , який розпочав рух вказаного транспортного засобу із відкритими дверима.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Приймаючи до уваги зазначене, в судовому засіданні повністю доведено факт керування ОСОБА_1 24 вересня 2020 року о 09 год. 20 хв. тролейбусом «Шкода 15ТР» № НОМЕР_1 на зупинці громадського транспорту «вул. Слівенська» в м. Тернополі та залишення ним місця ДТП, що є порушенням п.2.10 (а) ПДР України.

Пояснення ОСОБА_1 , які підтвердив свідок ОСОБА_3 , про те, що 24 вересня 2020 року о 09 год. 20 хв. перебуваючи на зупинці громадського транспорту вул. Слівенська з тролейбуса ніхто не випадав, оскільки задні двері тролейбуса він не відкривав, не беруться судом до уваги, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме: поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_5 , інформацією, згідно листів КП «Тернопільелектротранс» Тернопільської міської ради від 16 грудня 2020 року №983/01 та КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф» ТОР від 23 грудня 2020 року № 291.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, тобто залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Щодо постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 березня 2021 року, згідно якої адміністративну справу щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 122 КУпАП закрито на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, яка долучена захисником в судовому засіданні, суд зазначає, що така не має для суду преюдиційного значення, оскільки провадження у зазначеній справі закрито через недоведеність вини ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні. Разом з цим, на думку суду, вина ОСОБА_1 у даній справі, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП доведена в повному обсязі сукупністю досліджених в судовому засіданні належних та допустимих доказів.

Водночас, згідно ст. 280 КУпАП, орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини пом`якшуючі або обтяжуючі відповідальність, чи заподіяна шкода, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 8 КУпАП встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст.38 КУпАП (в редакції, що діяла станом на 24 вересня 2020 року), якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_1 порушення, минуло більш як три місяці, тобто на момент направлення справи до суду (05 січня 2021 року) та розгляду справи судом закінчився строк, встановлений статтею 38 КУпАП (в редакції, чинній на час складання протоколу про адміністративне правопорушення), в межах якого може бути накладене адміністративне стягнення.

Згідно п.7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбачені ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, зі змісту ч.2 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення та сплив встановленого законом строку. Тобто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення чи закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом, необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги, що наявними у справі доказами доведено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема залишення місця дорожньо-транспортної пригоди до якої він причетний, яка мала місце 24 вересня 2020 року, будучи водієм тролейбусом «Шкода 15ТР» №173, вважаю за необхідне закрити провадження по справі, оскільки з дня вчинення адміністративного правопорушення станом на дату розгляду даної справи судом сплинув строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.2 ст. 38 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 38, 122-4, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя Делікатна Л.В.