Справа № 149/1482/21
Провадження №3/149/726/21
Номер рядка звіту 156
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2021 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Павлюк О. О., розглянувши матеріали, що надійшли від Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу серії ДПР 18 №099942, 05.06.2021 о 04:50 год. по вул. Жукова в с. Семки Хмільницького району Вінницької області ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав і пояснив, що він дійсно керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, оскільки напередодні вживав алкогольні напої. Однак вранці 05.06.2021 він був вимушений сісти за кермо, оскільки його вагітній дружині стало погано, і він відвіз її до лікарні, так як в дану пору доби він не міг попросити це зробити когось іншого, а село віддалене від м. Хмільника, де знаходиться лікарня.

В судовому засіданні було допитано в якості свідка дружину ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яка повідомила, що дісно вона була вагітною, і 05.06.2021 біля 04:00 год. вона відчула погіршення самопочуття, та попросила чоловіка відвезти її в м. Хмільник в лікарню, так як, вона злякалась за своє здоров`я і здоров`я майбутньої дитини. ОСОБА_1 відвіз її в лікарню, де вона була госпіталізована.

Також ОСОБА_1 надав довідку КНП "Хмільницька ЦРЛ" від 12.07.2021 відповідно до якої ОСОБА_2 знаходиться на диспансерному обліку в Хмільницькій жіночій консультації з приводу вагітності та дійсно 05.06.2021 о 04:00 год. була на прийомі по стану здоров`я.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

За змістом статей 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до статті 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в своїй постанові від 21.12.2018 у справі № 686/5225/17 зазначив, що у разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини. Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує». Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

В судовому засіданні було досліджено відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, відображений час якого не відповідає протоколу про адміністративне правопорушення та іншим документам, які до нього долучені, зокрема, роздруківці з алкотестеру Драгер, де час проходження огляду - 04:56 год, час фіксації порушення на відео - 9:45-10:10 год. 05.06.2021. Крім того, пояснення ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення узгоджуються з іншими встановленими обставинами та матеріалами справи, однак не узгоджуються з поясненнями і обставинами, зафіксованими на відеозаписі.

Отже, на підставі викладеного та відповідно до наданих доказів, вбачається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_1 хоча і керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння (ч. 1 ст. 130 КУпАП), однак діяв для усунення небезпеки для життя та здоров`я дружини ОСОБА_2 , яка перебувала у стані вагітності, та її майбутньої дитини, і дана небезпека не могла бути усунута іншим способом, його діями не було заподіяно нікому шкоди, а небезпеку для життя та здоров`я дружини його діями було усунуто, тобто він діяв в стані крайньої необхідності.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Тому, провадження у справі за ст. 130 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , слід закрити на підставі п.4 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з вчиненням ним дії в стані крайньої необхідності .

Керуючись ст. ст. 33-35, 130, 221, 247, 280, 283-284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з вчиненням ним дії в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Павлюк О. О.