ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29 грудня 2020 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця за національністю, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, - визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп..

Згідно постанови суду, 15.12.2020 р. о 00 год. 41 хв. на трасі М-19, 484 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням алкотесту «Драгер 6810» ARBL-0628, з позитивним результатом 1,73%. Таким чином ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР, вчинивши правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій рахує, що дана постанова є незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події, яку визнано правопорушенням, а тому є всі підстави для її оскарження з подальшим прийняттям рішення апеляційним судом про її скасування та закриття провадження у справі.

З відомостями, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення не погоджується, оскільки не керував транспортним

ЄУНСС №718/2859/20 Головуючий у І інстанції: Мінів О.Ю.

Провадження №33/822/167/21 Суддя-доповідач: Станковська Г.А.

Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП

засобом в стані алкогольного сп`яніння, а проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції було проведено з порушенням вимог, що передбачено ст.ст. 256, 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказує, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Однак, суд першої інстанції упереджено віднісся до оцінки наявних у справі доказів, а в постанові формально зазначив, що його вина доведена письмовими доказом та відеоматеріалами з бодікамер.

Зазначає, що є технічні засоби, які не дозволені до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а саме прилад Драгер «Алкотест 6810», тому висновки такого приладу вважаються недійсними і їх не можна вважати належним доказом. Також, звертає увагу на те, що його не було відсторонено від керування автомобілем.

Звертає увагу на те, що у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідно до Закон України від 22 листопада 2018 р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03.07.2020 р., а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, за який його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Крім того, стверджує, що він не був викликаний Кіцманським районним судом в судове засідання, тому не знав про прийняте рішення щодо нього. Копію постанови отримав 15.03.2021 року, після написання заяви про її видачу, тому апеляційна скарга подана в десятиденний термін.

Перевіривши доводи апеляційної скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вислухавши доводи адвоката Спіжавко В.В. та прохання скасувати постанову районного суду й закрити провадження за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно ст. 289 КпАП України, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в судовому засіданні присутнім не був, постанова суду про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП йому не направлялася, отримав він її лише 15 березня 2021 року, після звернення до суду з заявою про її видачу, а тому десяти денний строк на подання апеляційної скарги для нього обчислюється саме з цієї дати. За таких обставин, підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду немає, оскільки вона подана вчасно.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Так, згідно до п. 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за невиконання зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджені сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, які покладені в основу прийнятого судом рішення, є правильними і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Заперечення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не можуть бути взяті судом до уваги та доводяться наступним.

Так, винуватість ОСОБА_1 доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №022221 від 15 грудня 2020 року. З якого вбачається, що 15.12.2020 р. о 00 год. 41 хв. на трасі М-19, 484 км, в с. Мамаївці, Кіцманського р-ну, Чернівецької обл., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest «Drager 6810» ARBL-0628. Результат позитивний - 1,73‰, тест №2230, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, чітко викладено суть правопорушення. Крім того, викладені в ньому обставини були засвідчені підписами двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

Також, згідно протоколу, у ОСОБА_1 було тимчасово вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 видане 07.03.2012 р. та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_3 . Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 ..

Будь-яких пояснень в протоколі ОСОБА_1 не висловив, як і не надав пояснення на окремому аркуші, зі змістом ст. 63 Конституції України ознайомлений, протокол власноручно підписав.

Відповідно до розділу І п.6. Інструкції №1452/735 - огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачаться, що огляд був проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, нестійка хода. Огляд був проведений за допомогою приладу Alcotest «Drager 6810» ARBL-0628 у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. Результат огляду склав - 1.73‰, з яким погодився ОСОБА_1 , підписавши роздруківку приладу та акт огляду власноручно, без жодних заперечень щодо результатів висновку чи зауважень до проведення не надав.

Результат стану сп`яніння ОСОБА_1 , також підтверджено поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відібраними при проведенні його огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що вищенаведені докази є належними та допустимими й доводять ту обставину, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у зазначеному місці та у зазначений в протоколі час в стані алкогольного сп`яніння.

Що стосується доводів апелянта про те, що прилад Драгер «Алкотест 6810» не дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом і в реєстр медичної техніки не внесений, то такі доводи також не заслуговують на увагу суду.

Так, технічний засіб газоаналізатор Alcotest «Drager 6810» ARBL-0628 є засобом вимірювальної техніки, що потребує внесення у Державний реєстр ЗВТ та регулярної повірки, а не до реєстру медичної техніки.

Враховуючи той факт, що термін дії свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки є більшим, ніж термін дії сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, ніяким чином не впливає на його дійсність і не вказує на те, що пристрої Драгер, якими користуються працівники поліції для проведення огляду на стан сп`яніння, не відповідають вимогам чинного законодавства або не підлягають використанню.

Крім того, з роздруківки приладу Alcotest «Drager 6810» ARBL-0628, наявної в матеріалах справи вбачається, останнє калібрування даного приладу відбулося 15.10.2020 року і він може використовуватися до 15.10.2021 року.

Отже, матеріали справи підтверджують стан сп`яніння ОСОБА_1 , при цьому були надані останньому для ознайомлення, однак будь-яких зауважень, доповнень чи пояснень до них останнім надано не було. Більш того, матеріали справи не містять жодних клопотань про те, що ОСОБА_1 не згідний із

результатами проведеного огляду та бажає повторно пройти дослідження на стан сп`яніння.

За таких обставин, твердження апелянта ОСОБА_1 в частині того, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України, не заслуговують на увагу суду та є нічим іншим, як способом уникнення відповідальності особи.

Крім того, згідно постанови серії ЕАН №3556455 від 15 грудня 2020 року, водій ОСОБА_1 керуючи т/з проїхав на заборонений сигнал світлофора (жовтий), а в ході перевірки документів не мав при собі і полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних т/з, що і стало наслідком зупинки цього транспортного засобу, а в подальшому було виявлено, що ОСОБА_1 перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння. Вказана постанова не оскаржена і вступила в законну силу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстав не довіряти наявним в матеріалах справи доказам немає, так як і поясненням свідків, оскільки останні є випадковими та не зацікавленими в результаті розгляду справи і висловлюють своє суб`єктивне бачення процесу.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Щодо посилань апелянта на Закон України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, яким передбачено введення ст. 286-1 КК України та зміну редакції ст. 130 КУпАП, то слід зазначити наступне.

Законом України від 17 червня 2020 року № 720-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», зміни які були внесені законом №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, до ч.1 ст.130 КУпАП та ст. 286-1 КК України, виключені з цих кодексів. Закон України від 17 червня 2020 року №720-ІХ не було визнано неконституційним чи скасовано у встановленому законом порядку, а тому ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, працівниками поліції проведено огляд у відповідності до ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції.

Районним судом вірно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9А ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а висновки суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи та спростовують доводи апелянта викладені в скарзі.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 , як того вимагає останній - немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького Г.А. Станковська

апеляційного суду