КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 755/2678/21 Головуючий у суді першої інстанції - Галига І.О.
Номер провадження № 33/824/3190/2021 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Яворський М.А., за участю секретаря судового засідання Владімірової О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану захисником Декань Миколою Володимировичем на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20 січня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW E46», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, зіниці очей звужені, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Декань М.В. подав апеляційну скаргу та просить скасувати оскаржувану постанову та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вказані вимоги апеляційної скарги захисник мотивує тим, що в день винесення вказаного судового рішення 12 квітня 2021 року він був задіяний в іншому судовому процесі, призначеному раніше в Броварському районному суді Київської області та у зв`язку з чим до Дніпровського районного суду міста Києва було подано клопотання про перенесення розгляду даної справи на іншу дату з доданими до неї підтвердженнями поважності причин неприбуття в судове засідання. Однак, засідання було проведено без участі як захисника, так і самого ОСОБА_1 , який перебував на лікуванні в Міській клінічній лікарні швидкої допомоги в період з 09 квітня 2021 року по 17 квітня 2021 року. Відповідно, на час розгляду справи та тривалий час після розгляду ОСОБА_1 знаходився на лікарняному та не мав фізичної можливості брати участь у судовому засіданні та отримати постанову суду.

Апелянт вказує, що оскаржувана постанова не була направлена на адресу ОСОБА_1 , про прийняте рішення також не було повідомлено учасників за допомогою засобів телефонного зв`язку, а тому строк на апеляційне оскарження пропущений з причин, що не залежали від ОСОБА_1 .

Так, захисник Декань М.В. зазначає, що 03 червня 2021 року ним було подано клопотання про надання копії постанови та отримано таку 09 червня 2021 року, тому апелянт також просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження.

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити. При цьому звернув увагу що суд першої інстанції розглянувши справу у його відсутність та відсутність його захисника порушив його права. При цьому на заперечив факт керування автомобілем та відмову 20 січня 2021 року в 16.05 по вулиці Старосільській в місті Києві, а також підтвердив відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки мав на той час поважні причини.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Декань М.В. підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив суд її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_1 - Деканя М.В., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, доводи захисника ОСОБА_1 - Деканя М.В. про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що 12 квітня 2021 року через канцелярію суду першої інстанції захисник Декань М.В. подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю у іншому судовому засіданні в Броварському міськрайонному суді Київської області (а.с.33-36).

Із тексту постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року вбачається, що в судове засідання, призначене на 12 квітня 2021 року, ні ОСОБА_1 , ні його захисник Декань М.В. не з`явились.

Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів направлення та вручення копії повного тексту оскаржуваної постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року ОСОБА_1 чи його захиснику Деканю М.В.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі доказах.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги вказаного пункту Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 дотримано не було.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водночас, за змістом п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Окрім цього, відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України (див. постанову КАС ВС у справі № 678/991/17 від 15.11.18).

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 161/5372/17 вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні, що і є дійсним, в цій справі, так як показання свідків у повній мірі кореспондуються і іншими доказами в їх сукупності у тому числі відеозаписом.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №075208 від 20 січня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW E46», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, зіниці очей звужені, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1);

- у письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_1 20 січня 2021 року від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.3);

- на відеозапису із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП 20 січня 2021 року щодо ОСОБА_1 , де також зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.4).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала, двома свідками та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння - неприродна блідість обличчя, зіниці очей звужені, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, виявлені працівниками поліції 20 січня 2021 року у ОСОБА_1 в розумінні п.п.1,2,3,4 п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння як на місці зупинки, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків.

З відео файлів вбачається, що інспектор поліції пропонує водієві пройти огляд в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння, проте ОСОБА_1 відмовляється.

Вказані відеозаписи свідчать про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозапис є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео зафіксована вся подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не мав ухвалювати судове рішення 12 квітня 2021 року, оскільки захисник Декань М.В. подав клопотання про відкладення розгляду справи, то апеляційний суд керується наступним.

З матеріалів справи вбачається, що перше судове засідання було призначено на 18 лютого 2021 року (а.с.6) й ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні, про що свідчить підписана останнім пам`ятка про права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (а.с.7).

Наступне судове засідання було призначено на 10 березня 2021 року (а.с.8-9) й ОСОБА_1 підписав розписку про те, що він повідомлений про вказану дату судового засідання (а.с.8-9).

В подальшому, 09 березня 2021 року захисник ОСОБА_1 - Декань М.В. подав клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.15). ОСОБА_1 був також обізнаний про розгляд справи, про що свідчить підписана розписка про наступну дату судового засідання, яке призначено на 17 березня 2021 року (а.с.16-17).

17 березня 2021 року через канцелярію суду захисник Декань М.В. подав клопотання про перенесення розгляду справи (а.с.18-21) й розгляд справи було відкладено на 24 березня 2021 року (а.с.22-23).

В подальшому, в день засідання 24 березня 2021 року через канцелярію суду захисник Декань М.В. подав заяву про перенесення розгляду справи (а.с.24-26) й розгляд справи був відкладений на 29 березня 2021 року (а.с.27-28).

29 березня 2021 року в день засідання захисник Декань М.В. подав через канцелярію суду заяву про перенесення розгляду справи (а.с.29) й розгляд справи було відкладено на 12 квітня 2021 року (а.с.31-32).

12 квітня 2021 року в день засідання через канцелярію суду захисник Декань М.В. знову подав заяву про перенесення розгляду справи (а.с.33-36).

Крім того, відповідно до наявної в матеріалах справи копії журналу обліків відвідувачів Дніпровського районного суду міста Києва вбачається, що Декань М.В. подавав вказану заяву 12 квітня 2021 року й зайшов в приміщення суду о 09 год. 17 хв. (а.с.37-38). Вказані документи спростовують доводи апелянта, викладені в його заяві про відкладення розгляду справи від 12 квітня 2021 року про те, що захисник Декань М.В. має намір приймати участь у розгляді справи №361/6910/20 в Броварському районному суді Київської області 12 квітня 2021 року о 09 год. 00 хв.

За наслідками перевірки постанови суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, місцевим судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

При цьому мотиви не проходження огляду на стан сп`яніння - перебування дружини ОСОБА_1 в стані вагітності, не має правового значення для вирішення справи по суті.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Дніпровського районного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Декань М.В. слід залишити без задоволення.

Керуючись положеннями статті 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Декань Миколою Володимировичем, залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський