Номер провадження: 33/813/897/21
Номер справи місцевого суду: 521/5064/21
Головуючий у першій інстанції Роїк Д.Я.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2021 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

секретаря Чепрас А.І.,

у присутності представників ОСОБА_1 - Григорука Г.П., Дімова А.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 08 червня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 08 червня 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього штраф у розмірі 17000 гривень з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

З вищезазначеного протоколу про адміністративне порушення серія ДПР18 №137177 вбачається, що 28 березня 2021 року о 00 годині 05 хвилин в м. Одесі, вул. Тираспольське шосе, 135, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daimler Benz» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів. Згідно протоколу медичного огляду КНП ООМЦПЗ ОООР від 28.03.2021 01:25 №000399 водій ОСОБА_1 керував т/з в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 №1306.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення.

В апеляційній скарзі зазначив, що під час розгляду адміністративної справи позивача ніхто не ознайомив з правами і обов`язками всупереч вимог ст. 268 КУпАП. Оглядові підлягають лише транспортні засоби щодо водіїв яких, у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Докази, які б підтверджували винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відсутні. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 . Вказаний протокол не відображає всі обставини справи, та не відповідає вимогам ст.130 КпАП України, ст.266 КІІАП України. Суд формально розглянув справу, витлумачив докази на підставі матеріалів, які були наявні разом із протоколом. Вищевказані матеріали підтверджують лише факт проходження експертизи, але не підтверджують документально зафіксований факт керування у стані алкогольного сп`яніння саме ОСОБА_1 автомобілем. Також із відеоматеріалів вбачається саме процес спілкування між патрульним та ОСОБА_1 , що спростовує посилання суду в постанові на факт керування транспортним засобом.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

За змістом ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а згідно з ч. 1 ст. 7 цього ж Кодексу, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративного правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова суду повинна бути законною і обґрунтованою.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17.12.2008 року № 1103.

Пунктом 7 Інструкції передбачено, що разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Згідно до п.п.6,7,8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 137177 від 28.03.2021, висновком медичного огляду КНП «ООМУПЗ» ООР №000399 від 28.03.2021 о 01 год 25хв, що проведено через 1 годину та 20 хвилин з моменту зупинки, що відповідає вимогам пункту 9 розділу ІІ Інструкції та відеоматеріалами з нагрудної камери поліцейського.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

З переглянутого відеозапису просліджується чітка послідовність подій, які відбувались 28 березня 2021 року, під час складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, який беззаперечно, підтверджує відомості викладені в протоколі.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно п. 1.4.5 «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів)», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03 лютого 2016 року, однією із декількох цілей використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції є забезпечення об`єктивного розгляду справ уповноваженими органами шляхом створення додаткових належних доказів, а тому даний доказ, у розумінні ст.251 КУпАП, є належним і допустимим.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаного відеозапису ОСОБА_1 та його захисниками не надано. Не встановлено таких і під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги щодо розходження часу складення протоколу про адміністративне правопорушення з висновком медичного огляду, є необґрунтованими, оскільки як видно з матеріалів справи, акт складений о 00 год.50 хв., висновок на його підставі заповнений об 01 год.25 хв., відповідно протокол складений за результатами огляду об 01 год.45 хв., що є очевидним при виниклих обставинах.

Доводи апеляційної скарги щодо недоведення факту керування транспортним засобом, апеляційний суд визнає необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи. Відеофіксація автомобіля під час руху обов"язковою законом не передбачена.

Посилання щодо не роз`яснення процесуальних прав спростовуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що підтверджується особистим підписом в протоколі.

За змістом частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 137177 від 28.03.2021, ОСОБА_1 був ознайомлений з його змістом, права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому роз`яснені, вказав, що не згоден, втім, будь-яких клопотань не заявляв.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Визначаючи адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, стороною захисту не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, постанова підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 08 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду Є.С. Сєвєрова