Провадження №: 3/755/9305/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" листопада 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП,

встановила:

14 вересня 2021 року о 10 год 25 хв ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Chevrolet Tahoe», н/з НОМЕР_1 , по вул. Русанівська набережна, 18/1 у м. Києві, під час руху здійснив наїзд на перешкоду у вигляді припаркованого транспортного засобу марки «Ssang Yong», н/з НОМЕР_2 , яку об`єктивно спроможний був виявити. У результаті чого дані авто отримали механічні пошкодження. Після цього ОСОБА_1 місце події залишив, не викликавши та не дочекавшись приїзду поліції. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункти 2.3б, 2.10, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху.

Згідно ст. 122-4 КУпАП, передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтвердив фактичні обставини та щиро розкаявся у вчиненому. Разом з тим вказав, що удару він не відчув, а тому навмисно місце події не залишав. Оскільки він припаркував автомобіль десь на відстані 10-15 м від автомобіля марки «SsangYong», н/з НОМЕР_2 і зайшов у будинок 47/1 по вул. Ентузіастів, тому умислу залишати місце ДТП не було.Тільки через деякий час та після спілкування з водієм вищевказаного транспортного засобу він поїхав по службових справах.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 07 жовтня 2021 року серії ААД № 214059, зі змісту якого вбачається порушення водієм пунктів 2.3б, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху, схемою місця ДТП від 14 вересня 2021 року, рапортом інспектора УПП у м. Києві від 14 вересня 2021 року, письмовим поясненням іншого учасника події, фотознімками, записаними на DVD-R диск, реєстраційною карткою транспортного засобу марки «Chevrolet Tahoe», н/з НОМЕР_1 та полісом № АТ79574.

Враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАПта накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Разом з тим у судовому засіданні не встановлено обставин, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що зіткнення з автомобілем марки «Ssang Yong», н/з НОМЕР_2 він не відчув, при цьому близько припаркувався та пішов по своїх справах.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 217060, жодних інших даних, які б всебічно, повно та об`єктивно висвітлювали обставини зазначеної справи про адміністративне правопорушення та вказували на умисне залишення місця події судді не надано.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище зазначене суддя приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП не доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.40-1, 122-4, 124, 247, 251, 283-285 КУпАП, суддя

постановила:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 к.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 к. на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя: В.Б. Левко