ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2021 Справа №607/4422/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович,

розглянувши в залі суду в місті Тернополі матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ,

за статтею 124, частиною четвертою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , 10 березня 2021 року о 22 год. 20 хв. в смт. Велика Березовиця, провулок Микулинецький, керуючи транспортним засобом марки «Opel Astra» номерний знак НОМЕР_2 , не був уважним не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на транспортний засіб марки «ВАЗ-2106» номерний знак НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальним збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3 (б), 12.1, 10.9 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 498892 від 10 березня 2021 року, 10 березня 2021 року о 22 год. 20 хв. в смт. Велика Березовиця, провулок Микулинецький, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Opel Astra» номерний знак НОМЕР_2 та вживав після дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 10 березня 2021 року об 22 год. 20 хв., в смт. Велика Березовиця, провулок Микулинецький, за його участю, алкоголь, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння або проходження такого огляду в медичному закладі, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що того дня він повертаючись з роботи припаркував свій автомобіль на стоянці поблизу свого будинку, а саме біля магазину. Зайшовши в приміщення магазину, він зустрів своїх знайомих, які розпивали алкоголь. Оскільки не маючи намірів кудись в подальшому їхати, він приєднався до їхньої компанії та разом із ними розпивав спиртні напої. Через деякий час, до нього підійшли невідомі йому люди і попросили, щоб від`їхати автомобілем трішки назад. Після того, він сів в автомобіль та здаючи заднім ходом, допустив зіткнення з іншим автомобілем. Одразу викликали патрульних, які приїхали за 5-7 хвилин. Зазначає, що після дорожньо-транспортної пригоди алкоголь він не вживав. Так як, після ДТП, з магазину одразу ж вийшов власник іншого автомобіля та до приїзду поліцейських вони спілкувалися.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що 10 березня 2021 року близько 22 год. в смт. В.Березовиця по вул. Микулинецька, він припаркував свій автомобіль поблизу магазину. Вийшовши на вулицю, він побачив як водій автомобіля «Opel Astra» допустив зіткнення із його автомобілем. Одразу ж, через декілька хвилин приїхали патрульні та допитавши свідків та учасників ДТП, почали оформляти адміністративні матеріали. Проте, зазначає, що йому невідомо, чому на водія автомобіля «Opel Astra» склали протокол за ч. 4 ст. 130 КУпАП, оскільки після ДТП він не вживав алкоголь, це йому достовірно відомо, так як з моменту ДТП до приїзду патрульних, він був постійно був біля нього. Зазначає, що жодних претензій до ОСОБА_1 в нього не має.

Судом досліджено в судовому засіданні матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №498891 від 10 березня 2021 року; протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №498892 від 10 березня 2021 року; рапорт поліцейського відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Гамівка Н.В. від 11 березня; схему місця ДТП, яка сталася 10 березня 2021 року; письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 10 березня 2021 року, з яких вбачається, що вони були очевидцями того, як водій автомобіля «Opel Astra» стояв в компанії, в якій розпивали спиртні напої, після чого здаючи назад допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ», про що вони повідомили власника та він викликав поліцію; письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 10 березня 2021 року; матеріалами відеофіксації нагрудних камер поліцейських, а саме пристроїв DSJX 300064, DSJX 300073.

Що стосується вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 130 КУпАП, доходжу таких висновків.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції (п.55 рішення у справі "Гурепко проти України"; п.21 рішення у справі "Надточій проти України").

Санкція статті 130 КУпАП, чинна на час події, передбачає покарання у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами терміном на один рік, а отже за своєю суворістю є важчою за деякі кримінальні правопорушення. Тому, до обвинувачення за цією статтею застосовуються гарантії, передбачені положенням Конвенції щодо кримінального переслідування.

Відповідно до п."а" ч. 3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Також, із змісту ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається і суть адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є фактично обвинувальним актом, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суддя не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не має право пред`являти нових звинувачень, оскільки це буде вважатися порушенням права на захист.

Виходячи з вимог Конвенції, практики Європейського суду та положень КУпАП, формулювання неконкретного обвинувачення в адміністративній справі розглядається, як порушення вимог Конвенції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 498892 від 10 березня 2021 року, ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом марки «Opel Astra» та вживання після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, алкоголь, та те, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння або проходження такого огляду в медичному закладі, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбаченого частиною четвертою статті 130 КУпАП.

Частиною четвертою статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Однак, факт порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України тягне за собою відповідальність, передбачену частиною першою статті 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а не за частиною четвертою статті 130 КУпАП.

Разом з тим, згідно п. 2.10 (є) Правил дорожнього руху - у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки). Однак, вчинення порушення п. 2.10 (є) Правил дорожнього руху в протоколі про адміністративне правопорушення не інкримінується особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже, доходжу остаточного висновку, що обвинувачення, яке висунуте особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, є суперечиливим, а зміст протоколу про адміністративне правопорушення, не відповідає суті адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 130 КУпАП, а тому протокол не є належним доказом факту фіксації адміністративного правопорушення.

Крім того, в матеріалах справи наявні пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 10 березня 2021 року, з яких вбачається, що вони були очевидцями того, як водій автомобіля «Opel Astra» стояв в компанії, в якій розпивали спиртні напої, після чого здаючи назад допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ», про що вони повідомили власника та він викликав поліцію. Однак, дані пояснення не містять у собі належних відомостей щодо обставин можливого вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 130 КУпАП, оскільки з їхнього змісту не вбачається жодних відомостей з приводу того, що ОСОБА_1 після того, як допустив дорожньо-транспортну пригоду, вживав алкоголь.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 заперечив факт вживання ОСОБА_1 після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, алкоголю.

Отже, інкриміноване, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, порушення передбачене частиною четвертою статті 130 КУпАП також не підтверджено, оскільки з протоколу та досліджених доказів, а саме письмових пояснень ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від 10 березня 2021 року, не вбачається, що ОСОБА_1 після скоєння дорожньо-транспортної пригоди вживав алкоголь.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи те, що подію та склад адміністративного правопорушення можуть підтвердити чи спростувати лише належні та допустимі докази, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення, разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №498892 від 10 березня 2021 року є недопустимим доказом, суддя доходить висновку про недоведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження в справі за частиною четвертою статті 130 КУпАП необхідно закрити в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Також, вважаю, що матеріалами справи підтверджується наявність в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Відповідно до змін, внесених до КУпАП Законом України про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху № 1231-IX від 16.02.2021, який набрав чинності 17.03.2021 року, стаття 124 КУпАП викладена в новій редакції, в якій посилено адміністративне покарання.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У відповідності до статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

За таких обставин доходжу висновку, що Законом №1231-IX від 16.02.2021 посилена відповідальність за адміністративне правопорушення, зокрема, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, тому, цей Закон не має зворотної сили, і не поширюється на правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_1 .

При накладенні адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, його вік, вчинення правопорушення перший раз, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, думку потерпілого, який підтвердив факт повного відшкодування йому збитків, та його прохання не притягувати ОСОБА_1 до відповідальності, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, тому, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 124, 130, 245, п. 1. ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 454 грн. 00 коп.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців після її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності виконання зупиняється до розгляду скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяВ. М. Позняк