Справа 362/1703/21
Провадження 3/362/758/21
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.04.2021 року м. Васильків
Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Сухарева О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого начальником відділення бойового управління 9610 групи підрозділів 96 Зенітної ракетної бригади ПвК «Центр» ПС ЗСУ, за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

01.04.2021 до Васильківського міськрайонного суду Київської області з Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справу без його відсутності (а.с. 3).
Судом встановлено, що 12 жовтня 2019 року громадянин України, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , маючи доступ до державної таємниці за формою 2, що включає в себе фактичний доступ до інформації з грифами секретності «Цілком таємно», здійснив виїзд на тимчасово окуповану територію АР Крим через контрольний пункт в`їзду-виїзду Каланчак, не повідомивши про це особу, яка надала йому доступ до державної таємниці та відповідний РСО військової частини НОМЕР_1 , чим не дотримав взяті на себе обов`язки щодо збереження режиму секретності громадянина України з доступом до державної таємниці, порушив пункт 116 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939 (далі Порядок).
Згідно ст. 28 Закону України «Про державну таємницю», п. 116 вищевказаного Порядку, громадянин, якому надано доступ і допуск до державної таємниці, зобов`язаний повідомляти посадовим особам, які надали йому доступ до державної таємниці, та відповідні РСО про виникнення обставин, передбачених статтею 23 Закону України «Про державну таємницю», або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної йому державної таємниці, а також повідомляти в письмовій формі про свій виїзд за межі України.
Відповідно до п.п. 7 п. 2 Порядку, інші обставини, що перешкоджають збереженню державної таємниці наявність у нього громадянства (підданства) іншої держави (держав), виїзд у приватних справах громадянина, якому у встановленому порядку надано допуск та доступ до державної таємниці, на тимчасово окуповану територію України або територію, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП як невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-6 КУпАП, його вина повністю доведена та підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії №17/1/3-1447 від 31.03.2021, довідкою в/ч НОМЕР_1 від 29.03.2021, згідно якої ОСОБА_1 дійсно служить у військовій частині НОМЕР_1 на посаді: військовослужбовець (а.с. 11), витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 98 від 02.05.2018 (а.с. 9), витягом з функціональних обов`язків (згідно Статуту Внутрішньої Служби) Командира роти (начальника відділення БУ) (а.с. 10), письмовим зобов`язаннями ОСОБА_1 від 12.05.2018 за формою 9 додатоку 9 до Порядку (а.с. 16), довідкою про надання допуску та доступу до державної таємниці, відповідно до якої розпорядженням Першого заступника начальника Департаменту охорони державної таємниці та ліцензування СБУ № 162д від 05.07.2018 ОСОБА_1 надано допуск за формою два, наказом Начальника РСО від 27.07.2018 № 175 ОСОБА_1 надано доступ до інформації із ступенем секретності «цілком таємно», «таємно» (а.с. 14), відповіддю державної прикордонної служби України на запит щодо факту перетинання державного кордону України № 17/1/3-969 від 03.03.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 , 12.10.2019 виїхав з території України через КПВВ Каланчак (а.с. 5); письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких він, перебуваючи на посаді начальника відділення бойового управління з 2018 року, маючи допуск до державної таємниці 2 категорії, здійснив виїзд у 2019 році на тимчасово окуповану територію АР Крим по сімейним обставинам, про що не повідомив осіб, які йому дали доступ та допуски до державної таємниці та відповідні РСО, так як він не знав про таку необхідність, однак вину визнає, щиро розкаюється у скоєному та в подальшому зобов`язується не порушувати вимоги закону (а.с. 3, 17).
Разом з тим, твердження ОСОБА_1 про те , що він не знав про такий обов`язок спростовується письмовим зобов`язаннями ОСОБА_1 про виконання режиму секретності та повідомлення про свій виїзд за межі України від 12.05.2018 (а.с. 16),
При цьому, суд виходить з того, що триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності здійснюються потім безперервно шляхом невиконання покладеного обов`язку та припиняються, якщо факт цих правопорушень виявлено компетентним органом при проведенні перевірок, оскільки скоєне ОСОБА_1 адміністративне правопорушення пов`язане з невиконанням встановленої законом вимоги «повідомити про виїзд за межі України», без обмежень щодо часу (до виїзду, під час або після) є довгостроковим і безперервним невиконанням покладеного на нього обов`язку, як особи, яка має доступ до державної таємниці, що включає в себе фактичний доступ до інформації з грифами секретності «цілком таємно».
Враховуючи, що ОСОБА_1 не повідомив зазначених у статті 28 Закону України «Про державну таємницю» осіб про свій виїзд з України, в діях останнього вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого пунктом 6 частини 1 статті 212-2 КпАП України, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, відношення до скоєного, майновий стан. З врахуванням викладеного, приходжу до висновку, що на нього необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією пунктом 6 частиною 1 статті 212-2 КпАП України.

Відповідно до частини 1 статті 40-1 КпАП України у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень в дохід держави (Отримувач ГУК Київ. обл./Васильків МТГ/, код одержувача . Банк Казначейство України (ЕАП). № рахунку UA 0010786, код класифікації доходів бюджету 21081100; Адміністративні штрафи та інші санкції. Державний бюджет).
Стягнути із ОСОБА_1 , 454 грн. судового збору (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Відповідно до положень ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Сухарева О.В.