КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 33/824/3715/2021 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Яворський М.А., за участю секретаря судового засідання Владімірової О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником Харченком Сергієм Вікторовичем на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 09 червня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 27 квітня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Богдан А - 092», державний номерний знак НОМЕР_1 , що використовується як громадський транспортний маршрут №539, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 09 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Харченко С.В. подав апеляційну скаргу, яку мотивував тим, що при винесенні оскаржуваної постанови було порушено право на захист, оскільки ОСОБА_1 участі у судовому розгляді справи не приймав, повідомлений про дату, час та місце розгляду належним чином не був, а працівниками поліції йому не було роз`яснено права та порядок розгляду даної категорії справ у суді.

Так, захисник ОСОБА_1 посилається на те, що останній не був присутнім під час розгляду справи в суді першої інстанції, копію оскаржуваної постанови він отримав лише 26 липня 2021 року, а адвокат Харченко С.В. ознайомився із матеріалами справи 28 липня 2021 року, тож апелянт вважає пропущення строку на оскарження постанови суду із поважних причин та просить його поновити.

Крім того, апелянт вказує на відсутність в матеріалах справи жодного доказу керування ОСОБА_1 транспортним засобом чи його зупинки працівниками поліції. Пояснює, що ОСОБА_1 спав в автобусі, який знаходився на платній стоянці, а тому не керував та не збирався керувати транспортним засобом. Вказане може підтвердити охоронець стоянки.

Враховуючи викладене в апеляційній скарзі, представник ОСОБА_1 - адвокат Харченко С.В. просить скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 09 червня 2021 року, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, оскільки суд першої інстанції, розглянувши вказану справу у його відсутність не врахував дійсних обставин справи. Так дійсно він не заперечує що 27 квітня 2021 року він пришов на стоянку по проспекту Науки, 49 в м. Києві та зайшов в автобус і так як він був в стані алкогольного сп`яніння, він не мав наміру будь куди їхати тому протягом двох годин спав в даному автобусі не вмикаючи двигуна і не рухаючись ним взагалі. Коли приїхали працівники поліції він всі ці обставини їм роз`яснив, однак вони запропонували йому їхати до медичного закладу чи пройти огляд на стан сп`яніння на місці. Однак він не заперечуючи факту перебування в стані сп`яніння відмовився від цього огляду з причини того що він транспортним засобом не керував, а тільки в ньому перебував , що не заборонено Правилами дорожнього руху.

Захисник ОСОБА_1 - Харченко С.В. підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, оскільки суд першої інстанції розглядаючи справу у відсутність ОСОБА_1 дійшов до помилкового висновку про відповідність обставин викладених в протоколу дійсним обставинам справи. Так на його думку сам протокол без належних доказів, які в підтверджували факт керування ОСОБА_1 - руху автобуса, не можуть підтверджувати склад адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Посилання на покази свідків, які не бачили обставин чи дійсно рухався сам автобус, а тільки засвідчили факт відмови від огляду на стан сп`яніння не можуть підтверджувати наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення. Крім того безпосередній свідок вказаних дій - охоронник стоянки ОСОБА_5 не був допитаний судом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Харченка С.В., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, свідка ОСОБА_5 , дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, доводи захисника ОСОБА_1 - Харченка С.В. про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 09 червня 2021 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд даної справи було призначено районним судом на 09 червня 2021 року й ОСОБА_1 було направлено судову повістку про виклик до суду (а.с.10).

Разом з тим, належних та допустимих доказів про вручення або не вручення зазначеної судової повістки ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Крім того, із тексту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 09 червня 2021 року не був присутній під час винесення оскаржуваної постанови (а.с.11-12).

Відповідно до супровідного листа, наявного в матеріалах справи, копію постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 09 червня 2021 року було направлено ОСОБА_1 11 червня 2021 року (а.с.13). Доказів вручення копії вказаної постанови ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

В подальшому, 28 липня 2021 року захисник ОСОБА_1 - Харченко С.В. ознайомився із матеріалами даної адміністративної справи й 28 липня 2021 року ним було подано апеляційну скаргу (а.с.14-20).

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 09 червня 2021 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду не достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов до хибного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водночас, за змістом п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 161/5372/17 вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні, що і є дійсним, в цій справі, так як показання свідків у повній мірі кореспондуються і іншими доказами в їх сукупності.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №230696 від 27 квітня 2021 року, 27 квітня 2021 року в місті Києві по проспекту Науки, 49 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Богдан А - 092», державний номерний знак НОМЕР_1 , що використовується як громадський транспортний маршрут №539, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

В матеріалах справи містяться письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_1 27 квітня 2021 року від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.3-4).

Відповідно до письмових пояснень старшого державного інспектора Укртрансбезпеки Шума М.Г. зазначено, що 27 квітня 2021 року о 14 год. 10 хв., під час здійснення заходів по нагляду та контролю за безпекою на транспорті, на пр. Науки, 49 у м. Києві ним був виявлений транспортний засіб «Богдан А - 092», державний номерний знак НОМЕР_1 , який використовується для пасажирських перевезень за міським маршрутом №539, водій якого знаходився з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Транспортний засіб був з увімкненим двигуном, а водій ОСОБА_1 намагався здійснити його рух (а.с.2).

Також в матеріалах справи міститься розписка від 27 квітня 2021 року, написана ОСОБА_6 , який працює заступником директора ПП «Базальт», відповідно до якої вказано, що він підтверджує залишення на зберігання транспортного засобу з державним номерним знаком НОМЕР_1 за адресою м. Київ, вул. Краснова, 25. Вказано, що він додатково отримав : паспорт ОСОБА_1 НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 (а.с.6).

Разом з тим, в апеляційній скарзі апелянт посилається на той факт, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що в момент складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а спав в салоні й вказане може підтвердити охоронець стоянки, де був припаркований автомобіль.

Так, в матеріалах справи міститься протокол про адміністративне правопорушення серії БД №230696 від 27 квітня 2021 року, відповідно до якого 27 квітня 2021 року ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу драгер та у лікаря-нарколога. Вказаний протокол містить підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . У вказаному протоколі відсутні будь-які зауваження чи заперечення щодо змісту вказаного протоколу чи незгоди ОСОБА_1 з діями працівників поліції.

Разом з тим, працівниками патрульної поліції не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом і даний транспортний засіб рухався на час виявлення вказаного правопорушення працівниками поліції, чи перед цим. Матеріали справи також не містять жодного відеоматеріалу, на підтвердження вказаних обставин.

Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , який працює охоронцем на стоянці, де був припаркований транспортний засіб, в якому знаходився ОСОБА_1 , пояснив, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а просто спав в ньому, транспортний засіб був припаркований на стоянці і не здійснював руху.

Сукупність вказаних обставин дає підстави для висновку, що матеріалами справи належним чином не доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки не доведено факт керування транспортним засобом.

За наведених вище обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із не доведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 09 червня 2021 року неможливо визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, у зв`язку із недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись положеннями статті 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 09 червня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Харченком Сергієм Вікторовичем, задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 09 червня 2021 року скасувати та ухвалити по справі нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, тобто із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський