КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/257/2021
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 січня 2021 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 листопада 2019 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 листопада 2019 року

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цією ж постановою суддя стягнув з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384 гривні 20 копійок.

Як встановлено постановою судді, 12 вересня 2019 року близько 22 години 29 хвилин, в Хмельницькій області, м. Славута, по Ганопільському шосе, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «КАМАЗ 55102», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проведений шляхом алкотестування технічним приладом «Драгер», яким визначено вміст алкоголю 2,46 %, що також засвідчено показаннями двох свідків.

Своїми діями порушив пункт 2.9 «а» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП .

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 листопада 2019 року, як такий, що пропущений з поважних причин, а в самій скарзі просить постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 листопада 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 листопада 2019 року, апелянт зазначає про те, що розгляд справи відбувся у суді першої інстанції за його відсутності та без належного його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, і за таких обставин ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, що є грубим порушенням процесуального закону.

В обґрунтування поданої скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, як зазначає апелянт у своїй апеляційній скарзі, оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення від 25 листопада 2019 року було винесено без його участі, повістку або телефонограму про розгляд справи він не отримував, копію постанови також на адресу ОСОБА_1 надіслано не було, а про те, що відбувся розгляд справи та винесено постанову, ОСОБА_1 дізнався 08 грудня 2020 року після звернення державного виконавця.

Крім того, апелянт вважає, що порушена територіальна підсудність розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, оскільки місцем вчинення адміністративного правопорушення є м. Славута Хмельницької області, тому зважаючи на положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, на думку апелянта, адміністративний матеріал щодо нього повинен розглядати Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що задоволенню підлягає лише клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 25 листопада 2019 року у справі щодо ОСОБА_1 , оскільки наведені в ньому обставини дозволяють зробити висновок про те, що цей строк було пропущено з поважних причин.

Що ж стосується самої апеляційної скарги, то вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме в тому, що останній, в порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Зокрема, обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 391466 від 12 вересня 2019 року, підтверджуються: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який було складено у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; їх письмовими поясненнями та долученим до протоколу про адміністративне правопорушення роздрукованим чеком з приладу «Драгер», на якому зафіксований результат тесту - 2,46 %.

Більш того, перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції не встановив достатніх даних, які б дозволили спростувати належність, допустимість та достовірність доказів, наведених в оскаржуваній постанові, на підставі яких суддя обґрунтовував свої висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Всупереч доводам апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушень територіальної підсудності розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки місцем вчинення адміністративного правопорушення є м. Славута Хмельницької області, вони не можуть бути визнані обґрунтованими та служити підставами для скасування оскаржуваної постанови, з огляду на таке.

Згідно ч. 2 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Разом з тим, з представлених матеріалів вбачається, що сам ОСОБА_1 подавав заяву про направлення адміністративного протоколу складеного щодо нього, на розгляд за його фактичною адресою проживання, зважаючи, що останній в заяві вказав адресу проживання с. Крюківщина Києво-Святошинського р-ну, дані матеріали про адміністративне правопорушення були направлені за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 не може бути задоволена, оскільки вона не містить у собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є незаконною або необґрунтованою, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду цієї скарги, суд апеляційної інстанції вважає необхідним залишити її без задоволення, а постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 листопада 2019 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 листопада 2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Лисенко В.В.