Справа № 156/527/21
Номер провадження: 3/156/270/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2021 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевська І.Є., у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), уродженця С. Горпин, Кам`янка-Бузького району, Львівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, працює водієм ТзОВ «Тропік»,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення (надалі КУпАП),

учасники справи:

особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисник адвокат Шимін О.П.,

про права передбачені ст. 268 КУпАП, ст.ст. 10, 63 Конституції Україниособі роз`яснено,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про наступне:

в с т а н о в и в :

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

Згідно протоколу, 06.07.2021 року о 17:45 год. в смт. Іваничі по вул. Валова Володимир-Волинського району Волинської області, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Ісузу д.н.з. НОМЕР_2 , та, проїжджаючи перехрестя рівнозначний доріг вул. Валова-Дружби, не надав дороги автомобілю Фіат д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався з вул. Дружби з правої сторони по ходу руху автомобіля Ісузу, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Констатовано, що такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.8.1 Правил дорожнього руху України.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, оскільки вважає, що рухався по головній дорозі, а ОСОБА_2 по другорядній. Тому, ОСОБА_2 повинен був надати дорогу йому.

Захисник Шимін О.П. не погоджується із вказаною кваліфікацією дій ОСОБА_1 з мотивів, викладених у письмових поясненнях, що містяться у матеріалах справи та вважає, що обставини, які викладені у матеріалах справи про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи. Просив закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

ІІ. Джерела права та акти їхнього застосування

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено в ч.ч.1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 256 КУАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із ст. 124 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозицією статті 124 КУпАП передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - передбачає адміністративну відповідальність.

Згідно п.8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з п. п. 1, 8 розділу IX «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженій наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); показання технічних приладів (у разі їх наявності); показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Судом враховується, що відповідно до положень, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах«Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia»,рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та«Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»заява № 926/08, рішення від20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

ІІІ. Оцінка суду щодо фактичних обставин справи

Дослідивши докази, що долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку що такі не підтверджують факту порушення ОСОБА_1 п. 8.1 ПДР України та причинно-наслідкового зв`язку між порушенням правил дорожнього руху й відповідними наслідками ДТП.

Так, 06.07.2021 року інспектором СРПП відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимир- Волинського РВП ГУ НП у Волинській області капітаном поліції Ручиним О.О. складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 230322 за ст. 124 КУпАП (а.с.1).

Підставою для складення протоколу стало те, що ОСОБА_1 06.07.2021 о 17.45 год. керував транспортним засобом ISUZU д.р.н. НОМЕР_2 і під час проїзду перехрестя рівнозначних доріг вулиць Валова та Дружби в смт Іваничі не надав перевагу автомобілю Fiat д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався з правої сторони з вул. Дружби по ходу руху автомобіля ISUZU, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 8.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 № 1306 (далі-ПДР).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, інспектором поліції зазначено, що ОСОБА_3 допущено порушення п. 8.1. ПДР, який визначає, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Вказаний пункт ПДР є загальним та не регламентує правил проїзду перехресть доріг, знаків пріоритету, а відтак не може бути самостійною підставою для притягнення водія до відповідальності.

Натомість порядок проїзду перехресть регламентований пунктом 16 ПДР України.

Так, відповідно до п. 16.1. перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють.

У разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті відповідними дорожніми знаками.

Пунктом 16.11. ПДР визначено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Згідно п. 16.12. ПДР на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Згідно п. 1.10. ПДР головна дорога - дорога з покриттям відносно ґрунтової або та, що позначається знаками 1.22, 1.23.1-1.23.4 і 2.3. Наявність на другорядній дорозі покриття безпосередньо перед перехрестям не прирівнює її за значенням до перехрещуваної.

Відповідно до п. 16.15. ПДР якщо неможливо визначити наявність покриття на дорозі (темна пора доби, грязь, сніг тощо), а знаки пріоритету відсутні, водій повинен вважати, що перебуває на другорядній дорозі.

Як вбачається із схеми ДТП від 06.07.2021 року (а.с.3), спірна ДТП трапилася на перехресті вулиць Валова та Дружби у смт Іваничі, на якому на день події були відсутні встановлені світлофори та знаками пріоритету 1.22, 1.23.1-1.23.4 і 2.3., що вбачається із відповіді Іваничівського ВУЖКГ № 181 від 23.08.2021 року (а.с.36)

Також, із вказаної схеми вбачається, що, виїжджаючи на перехрестя вулиць Валова та Дружби у смт Іваничі, водій ОСОБА_1 рухався прямо по вул. Валовій в сторону автомобільної дороги Т0305, а водій ОСОБА_2 на це ж перехрестя виїжджав з вулиці Дружби (зі сторони вулиці 8 березня).

Як вбачається із фото №№ 3-5 (а.с. 33, 35) автомобільна дорога по вулиці Валовій є асфальтованою, натомість вулиця Дружби на відрізку від вулиці 8 березня до вул. Валової відсутнє асфальтне покриття і така є ґрунтовою. Асфальтне покриття на ній є лише безпосередньо перед перехрестям, що з огляду на п. 1.10. ПДР не прирівнює її до головної. Згідно відповіді Іваничівського виробничого управління житлово-комунального господарства від 23.08.2021 № 181 автомобільна дорога по вул. Валовій асфальтована, а автомобільна дорога по вул. Дружби (на відрізку між вул. 8-го Березня та вул. Валова) висипана гравієм (а.с.36), що підтверджується також наданою схемою розміщення дорожніх знаків погодженої 07.12.2020 року Управлінням патрульної поліції у Волинській області (а.с.37).

Наказом Міністерства статистики України від 15 серпня 1997 року N 216 «Про затвердження форм державної статистичної звітності по дорожньому господарству загального користування та Інструкцій щодо їх заповнення» надано наступні визначення покриттю автомобільних доріг:

покриття асфальтобетонне - удосконалене покриття капітального типу, яке збудовано з ущільнених асфальтобетонних сумішей (гарячих, теплих) і ущільнене;

дорога ґрунтова - профільована ґрунтова дорога або дорога, проїзна частина якої поліпшена каркасними добавками (гравій, шлак та ін.). Це нижчий тип покриття, якої потребує постійного вирівнювання для запобігання виникненню колій;

автомобільна дорога ґрунтова - профільована ґрунтова дорога або дорога, проїзна частина якої поліпшена введенням каркасних добавок (гравію, шлаку та ін.). Це нижчий тип покриття, який потребує постійного вирівнювання для запобігання виникненню колій.

Отже, з наведеного вище вбачається, що автомобільна дорога по вул. Дружби (на відрізку між вул. 8-го Березня та вул. Валова), з якої виїжджав водій ОСОБА_2 , є ґрунтовою дорогою, проїзна частина якої поліпшена введенням каркасної добавки (гравію), а відтак ця дорога є другорядною, тому водій ОСОБА_2 повинен був виконати вимоги пунктів 16.11., 16.15 ПДР та надати дорогу транспортним засобам, які рухаються по головній дорозі - вулиці Валовій.

Як зазначено Верховним Судом у постанові колегії Касаційного кримінального суду від 16.10.2019 року (справа № 163/1753/17), у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу правопорушення, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв, того, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку.

Причинний зв`язок в автотранспортних правопорушеннях відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями правил дорожнього руху й відповідними наслідками.

Згідно п. 1.4. ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Отже, ОСОБА_1 , наближаючись по головній дорозі до перехрестя, маючи перевагу у його перетинанні, був вправі розраховувати, що водій Fiat д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_2 , який рухався по другорядній дорозі, виконає вимоги ПДР і надасть дорогу автомобілю, що рухався по головній.

Суд погоджується з доводами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, та вважає, що ДТП трапилась не внаслідок порушення ОСОБА_1 ПДР України, а відтак у діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи відсутність доказів на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається, провадження по справі підлягає закриттю.

ІV. Судові витрати

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

В свою чергу, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ст.ст. 247, 284 КУпАП, суд не вбачає підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір із ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя І. Є. Малюшевська