ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/1138/21

26 серпня 2021 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Міськевич О.Я., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , вдови, на утриманні нікого не має, з вищою освітою, пенсіонерки, громадянки України,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Надвірнянського районного суду надійшли матеріали від Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області стосовно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 419566 від 27.05.2021, складеного ДОП Надвірнянського РВП ГУНП Півтораком Р.І. вбачається, що 24(25).05.2021 близько 08.00 год. ОСОБА_1 за місцем свого проживання, а саме в АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї дочки ОСОБА_2 насильство в сім`ї, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, чим могла бути завдана шкода її фізичному та психічному здоров`ю.

ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні в якості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнала, суду пояснила, що проживає в АДРЕСА_1 , разом зі своєю дочкою ОСОБА_2 та внуком. Зазначила, що вона жодних дій психологічного чи фізичного характеру до своєї дочки ОСОБА_2 не вчиняла, оскільки на протязі тривалого часу вони разом з дочкою перебувають у неприязних відносинах та взагалі не спілкуються. Стверджує, що саме дочка ОСОБА_2 вчиняє щодо неї неправомірні дії, а саме ображає її нецензурними словами, принижує її честь та гідність, зводить на неї наклепи. Просила провадження по справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи дійшов наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 245 КУпАП суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом та у випадку доведеності вини призначити справедливе стягнення.

Відповідно до ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог КУпАП розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться конкретній особі у вину згідно з протоколом про адмінправопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і прийти до висновку чи містять її дії ознаки саме такого правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Проте протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не відповідає вище вказаним вимогам закону.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 419566 від 27.05.2021, вбачається, що 24(25).05.2021 близько 08.00 год. ОСОБА_1 за місцем свого проживання, а саме в АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї дочки ОСОБА_2 насильство в сім`ї, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, чим могла бути завдана шкода її фізичному та психічному здоров`ю (а.с. 1).

Відповідно до п.п. 6, 7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Однак в порушення вказаних норм в протоколі про адміністративне правпорушення серії ВАБ № 419566 від 27.05.2021 містяться виправлення щодо дати вчинення правопорушення, які належним чином не засвідчені.

Також відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (в редакції на час складення протоколу про адміністративне правопорушення) відповідальність настає у випадку вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

До протоколу долучено письмову заяву ОСОБА_2 від 25.05.2021, письмові пояснення ОСОБА_1 від 26.05.2021, письмові пояснення ОСОБА_2 від 26.05.2021, письмові пояснення ОСОБА_3 від 26.05.2021, довідку за результатами розгляду звернення ОСОБА_2 .

Як вбачається з довідки ДОП Надвірнянського РВП ГУНП Півторака Р. за результатами розгляду звернення ОСОБА_2 , 25.05.2021 до Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшло звернення від ОСОБА_2 по факту вчиненя конфлікту з матір`ю. Дана подія зареєстрована в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області під № 3731 від 25.05.2021.

В ході проведення перевірки, зі слів ОСОБА_2 , встановлено, що 24.05.2021 біля 08.00 год. в неї виник конфлікт зі своєю матір`ю ОСОБА_1 , яка на протязі тривалого часу здійснює психологічне насильство, обзиває нецензурними словами, погрожує фізичною розправою.

Опитана з приводу даного факту гр. ОСОБА_1 пояснила, що з 24.05.2021 близько 08.00. год. вона знаходилась в квартирі по місцю проживання, однак її дочка ОСОБА_2 , яка на протязі тривалого часу конфліктує, ображає нецензурними словами та погрожує фізичною розправою на словах.

Перевірку за зверненням ОСОБА_2 від 25.05.2021 завершено. На ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 8).

Згідно письмової заяви від 25.05.2021 ОСОБА_2 зазначила, що її мати ОСОБА_1 систематично вчиняє домашнє насильство психологічного (словесні образи, нецензурна лайка, приниження, погрози фізичної розправи, залякування, розповсюдження недостовірної інформації) та економічного (позбавлення особистих речей та можливості користуватись ними, обмеження в користуванні майном) характеру. На її неодноразові зауваження не реагує та починає вчиняти насильницькі дії (а.с. 3).

В письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначила, що надавати пояснення без присутності адвоката відмовляється на підставі ст. 63 Конституції України (а.с. 6).

В письмових поясненнях свідок ОСОБА_3 зазначив, що його сусідка ОСОБА_2 постійно свариться зі своєю мамою ОСОБА_1 , яка обзиває її нецензурними словами та хоче вигнати її з будинку, який купила ОСОБА_2 (а.с. 7).

В письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначила, що проживає в АДРЕСА_1 разім зі своєю дочкою ОСОБА_2 та внуком ОСОБА_4 . На протязі тривалого часу в неї виникають конфлікти з її дочкою ОСОБА_2 , яка постійно зводить на неї наклепи, принижує її честь та гідність, обзиває нецензурними словами, погрожує фізичною розправою на словах (а.с. 5).

Допитана безпосередньо в судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила покази, надані нею працівнику поліції.

Дослідивши зазначені докази суддя приходить до висновку, що обставини події, висвітлені у даному протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, оскільки не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Так, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду. Крім того в протоколі нечітко зазначено дату вчинення правопорушення, а саме допущено виправлення, що не дає можливості чітко встановити дату вчинення правопорушення. Окрім цього в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодного свідка даної події.

Довідка працівника поліції за результатами розгляду звернення також не може бути визнана належним доказом по даній справі, оскільки відображає лише висновок посадової особи органу поліції за результатами проведеної перевірки. При цьому сам працівник поліції не був очевидцем події, тому його висновки не містять доказових даних. Крім того в довідці не зазначено дати її складення.

Постановою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.06.2021 матеріали справи щодо ОСОБА_1 було повернуто до Надвірнянського РВП ГУНП для належного оформлення. Однак недоліки, зазначені в постанові суду (в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодного свідка даної події; до матеріалів справи долучено довідку за результатами розгляду звернення без зазначення дати її складення; в протоколі про адміністративне правопорушення містяться виправлення в даті вчинення правопорушення), належним чином оформлені не були.

Фактично висновки посадової особи органу поліції про вчинення домашнього насильства ґрунтуються на даних письмової заяви ОСОБА_2 , письмових поясненнях ОСОБА_2 , письмових поясненнях ОСОБА_3 .

Проте зміст заяви ОСОБА_2 не містить достатніх даних на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо неї, оскільки заява не містить даних, проти кого саме ОСОБА_1 вчиняє психологічне та економічне насильство. Також в заяві ОСОБА_2 не зазначено жодних даних про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно неї саме в період 24.05.2021, який інкримінується їй протоколом про адміністративне правопорушення. Факт вчинення домашнього насильства 24.05.2021 в судовому засіданні спростувала ОСОБА_1 . Крім того з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що між нею та ОСОБА_2 склались тривалі неприязні відносини, тому обставини вчинення правопорушення, викладені ОСОБА_2 , можуть бути упередженими.

Суд не бере до уваги письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , оскільки вони не містять жодних даних щодо дати вчинення правопорушення.

Письмові пояснення ОСОБА_2 не можуть братись до уваги судом як доказ, оскільки не містять жодних даних щодо обставин вчинення правопорушення, так як ОСОБА_2 від надання пояснень відмовилась.

Фактично жодними наданими матеріалами справи не підтверджено факт вчинення правопорушення саме 24.05.2021.

Також суд не бере до уваги в якості доказів наявні в матеріалах справи копії повідомлень ГУНП в Івано-Франкіській області про результати розгляду звернень від 19.12.2020 та від 12.05.2021, копію висновок психолога щодо звернення ОСОБА_2 від 22.01.2021, копії заяви та письмових пояснень ОСОБА_1 від 23.02.2018, оскільки вказані документи не мають жодного доказового значення щодо події 24.05.2021.

Також суд зазначає, що поняття домашнє насильство визначено в ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», згідно якого домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

З наведеного вбачається, що фізичне насильство настає у випадку вчинення конкретних умисних дій (ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, тощо). Психологіне насильство також настає у випадку вчинення конкретних умисних дій (словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, тощо).

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Однак матеріалами справи не доведено вчинення ОСОБА_1 умисних дій фізичного та психологічного характеру щодо дочки ОСОБА_2 . При цьому протокол про адмістративне правопорушення не містить даних про те, які саме конкретні умисні дії фізичного та психологічного характеру ОСОБА_1 вчинила щодо дочки ОСОБА_2 .

Крім того в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 вчинила насильство в сім`ї, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Однак з диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вбачається, що вказана стаття передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства.

Поняття домашнє насильство визначено в ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», згідно якого домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Натомість ні нормами КУпАП, ні нормами ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» такого поняття, як насильство в сім`ї, не визначено.

Таким чином наведені матеріали, на основі яких ґрунтуються висновки посадової особи органу поліції про вчинення ОСОБА_1 насильства в сім`ї, не містять достатніх даних про вчинення ОСОБА_1 умисних дій фізичного та психологічного характеру характеру щодо своєї дочки ОСОБА_5 , які інкриміновані їй протоколом про адміністративне правопорушення.

Аналіз норм КУпАП дає підстави для висновку, що протокол, який складено відповідальною особою, повинен містити відомості про обставини, що характеризують суть адміністративного правопорушення у відповідності до диспозиції інкримінованої статті із визначенням: суб`єкта, суб`єктивної сторони, об`єкта, об`єктивної сторони, оскільки протокол за своєю суттю та призначенням, крім доказового значення, представляє собою обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення (проступку) в межах якого суд здійснює розгляд справи.

При цьому суд не може вийти за межі такого обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Суд лише перевіряє, чи є в діях або бездіяльності особи склад інкримінованого правопорушення, чи ні.

Наявними матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, до матеріалів справи не додано.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Усупереч приписів вказаної норми КУпАП складений відносно ОСОБА_1 протокол не підтверджений достатніми фактичними даними, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановила наявність адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Основними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, є, крім інших, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, за вказаних обставин суд не має права з власної ініціативи у будь-який спосіб збирати докази винуватості особи.

Крім того, відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Вказані положення Конституції України поширюються на доведення винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст. ст. 9, 245, 252 КпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі, а саме комплекс ознак передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Матеріали справи не містять достатньо належних та допустимих доказів для висновку про те, що ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство фізичного та психологічного характеру щодо своєї дочки ОСОБА_2 , дані справи є сумнівними.

Аналізуючи фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та долучених до нього матеріалах, суд вважає, що відсутня об`єктивна можливість прийти до однозначного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином суд вважає, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факт вчинення домашнього насильства, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище наведене суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, тому вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Міськевич О.Я.