Справа № 161/4214/21
Номер провадження: 3/161/2011/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Гастелло Поронайського р-ну Сахалінської області Російської Федерації, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, одруженого, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року не притягався, пенсіонера, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

28.02.2021 року о 22.15 год. в с. Верхи Луцького р-ну, по вул. Тиха, ОСОБА_1 , всупереч вимогам п. 2.9 «а» ПДР України, керував транспортним засобом VOLKSWAGEN LT-35, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога в медичному закладі за адресою: м. Луцьк, вул. Карбишева, 2.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується телефонограмою (а.с. 28), яка була отримана останнім 08.04.2021 року. Клопотання про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходили.

В судовому засіданні, яке відбулося 26.03.2021 року, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаного правопорушенні не визнав, суду пояснив. що 28.02.2021 року близько 22.00 він разом зі своєю дружиною їхали на своєму автомобілі додому. В той час йшов сніг, видимість була дуже погана, а за кермом транспортного засобу була дружина. Коли вони знаходилися на території с. Верхи їх автомобіль загруз у снігу, а тому він був змушений сісти за кермо, аби виїхати зі снігового замету. В цей час до них під`їхали працівники поліції та звинуватили його у керуванні транспортним засобом в стані сп`яніння. В той вечір він дійсно вживав алкоголь (декілька стаканів вина). Вважає, що в його діях немає складу інкримінованого правопорушення.

Зі змісту ст. 268 КУпАП слідує, що під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Оскільки положення КУпАП не регулюють порядку здійснення виклику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в строки, які унеможливлюють надіслати виклик з дотриманням норми ст. 277-2 КУпАП, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права та, при вирішенні питання про своєчасний виклик в судове засідання ОСОБА_1 керуватися ст. 135 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України у випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений за допомогою телефонограми, яка була отриманою останнім 08.04.2021 року. Даною телефонограмою ОСОБА_1 було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно зі ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Отже, про судове засідання, призначене о 13.45 год., 21.04.2021 року, ОСОБА_1 було повідомлено телефонограмою 08.04.2021 року, тобто не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді.

Враховуючи вищевикладене, а також з урахуванням того, що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП не передбачається обов`язкова присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суддя приходить до наступних висновків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується дослідженими судом доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 484004 від 28.02.2021 року, складеним поліцейським СРПП ВП № 3 (м. Луцька) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ст. сержантом поліції Ільчуком І.П. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

-висновком КП «Волинський медичний центр терапії залежності» № 106 від 28.02.2021 року щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого слідує, що за результатами огляду ОСОБА_1 о 22:50 год. 28.02.2021 року було встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 2);

-довідкою інспектора САП Луцького РУП ГУНП у Волинській області капітана поліції поліції Морозюк О. від 28.02.2021 року з якої вбачається, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягався (а.с. 3);

-відеозаписом із нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського на якому відображено процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння у КП «Волинський медичний центр терапії залежності», за наслідками якого було встановлено, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння результат тесту 0,80%о (а.с. 4);

-поясненнями допитаного в судовому засіданні у якості свідка поліцейського СРПП ВП № 3 (м. Луцька) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ст. сержанта поліції Ільчука І.П. який суду пояснив, що 28.02.2021 року під час патрулювання території Луцького району Волинської області у с. Верхи Торчинської ОТГ, було виявлено транспортний засіб, який їхав у напрямку вказаного населеного пункту та при здійсненні повороту не увімкнув відповідний світловий покажчик повороту. Відразу вказаний автомобіль не зупинився, а тому його було зупинено у с. Верхи. В салоні автомобіля находився водій та його дружина, яка сиділа на пасажирському сидінні. В ході спілкування із водієм вказаного транспортного засобу, яким виявився ОСОБА_1 , в останнього було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук та поведінка, яка не відповідає обстановці (агресивна). У зв`язку з цим, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки, однак від проходження такого огляду він відмовився. Надалі ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд в медичному закладі охорони здоров`я, на що він погодився. ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу охорони здоров`я КП «Волинський медичний центр терапії залежностей». За результатами медичного огляду було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, як надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду немає, в свою чергу, жодний із перелічених вище доказів ОСОБА_1 спростований не був.

Той факт, що свідок ОСОБА_2 є співробітником поліції, сам по собі, на думку суду, не свідчить про його зацікавленість у результаті розгляду даної справи.

Свідок ОСОБА_2 попереджений судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від дачі показань за ст.ст. 384, 385 КК України, що підтверджується його підписом, тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів дані покази.

Невизнання своєї вини ОСОБА_1 суд розцінює як обраний ним спосіб захисту, який має ціллю уникнути відповідальності за вчинене.

Суд вважає за необхідне наголосити, що ОСОБА_1 в ході розгляду справи особисто підтвердив ту обставину, що він дійсно вживав алкогольні напої до того моменту, як сісти за кермо, а його пояснення про намагання виїхати із снігового замету беззаперечно свідчать про факт керування ним транспортним засобом.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п. 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

В даному випадку, підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у інспектора поліції були в наявності. Так, на місці зупинки ОСОБА_1 в останнього було відчутно запах алкоголю з порожнини рота, а також спостерігалося тремтіння пальців рук та поведінка, яка не відповідає обстановці.

Згідно п. п. 6, 7 Розділу І Інструкції, - огляд на стан сп`яніння також проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

З вищевказаного слідує, що поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» на місці зупинки та особисто виявив бажання пройти такий огляд в медичному закладі охорони здоров`я.

Частиною 4 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідно до п. 16 Розділу ІІІ Інструкції, - висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду.

Так, висновком КП «Волинський медичний центр терапії залежності» № 106 від 28.02.2021 року щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції було остаточно встановлено, що ОСОБА_1 на час проведення медичного огляду о 22:50 год. 28.02.2021, перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у поліцейського СРПП ВП № 3 (м. Луцька) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ст. сержанта поліції ОСОБА_2 виникли під час зупинки останнього 28.02.2021 року о 22.15 год. в с. Верхи Луцького р-ну, по вул. Тиха, а тому огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння був проведений лікарем закладу охорони здоров`я в межах двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Об`єктивні підстави ставити під сумнів достовірність висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння у суду відсутні, в свою чергу, ОСОБА_1 доказів недопустимості даного висновку, як доказу, суду надано не було.

Таким чином, суд приходить до переконання, що процедура виявлення в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а також фактичне встановлення такого стану, була проведена інспектором поліції у повній відповідності до вимог чинного законодавства України.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1.10 ПДР України «водій» це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 484004 від 28.02.2021 року, у ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 , видане 30.007.2003 року, а отже останній в розумінні ПДР України є водієм.

Отже, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП (чинна станом на 28.02.2021 року) , за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності (як водій), тягне за собою виключно накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст.ст. 22, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому, суди, за наявності підстав, повинні обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Суд враховує ту обставину, що керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб, а тому правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП не може бути віднесено до категорії малозначних.

На переконання суду, звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене, може підірвати як авторитет правоохоронних органів, так і авторитет органів судової влади, а також сприятиме формуванню думки суспільства про безкарність за порушення в сфері забезпечення правил дорожнього руху та порушуватиме принципи встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Враховуючи всі обставини справи та особу правопорушника, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 454 грн.

На підставі ст.ст. 7, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 252, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестиста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська