Справа № 755/6358/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Галига І.О., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

В с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №382506 від 25.03.2021 року ОСОБА_1 25.03.2021 року о 09.13 год. за адресою: м. Київ, станція метро «Чернігівська» водій маршрутного таксі №418 перевозив в салоні автобусу, який розрахований на 22 сидячих місць 13 пасажирів, що перевищує 50 %.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину у вчиненні даного правопорушення не визнав та пояснив, що маршрутне таксі на якому він працював згідно технічної документації розраховано на 47 пасажирів. Вказав, що фактичними доказами по справі для доведеності вини слугує лише сам адміністративний протокол та відео із нагрудної камери поліцейського. При складанні адмінпротоколу працівниками поліції поза увагою залишились доводи щодо відсутності у нього як водія повноважень забороняти особам- пасажирам вільно пересуватись та мати право на користування громадським транспортом, відсутності будь-яких пояснень осіб, що були пасажирами, а зокрема пояснень осіб, що користувались послугами перевезення начебто без спецперепустки. Вважає що ознак складу адміністративного правопорушення за ст.. 44-3 КУПАЛ в його діях немає. Обов`язок виконання вимог постанови уряду щодо лімітів та обмежень перевезення пасажирів був покладений на працівників поліції, які і повинні були вживати заходів під час посадки пасажирів на зупинках маршрутних транспортних засобів. Зазначив, що є найманим працівником, працює водієм у ТОВ «Союз-Авто», в матеріалах справи відсутні його посадові обов`язки як водія та підтвердження щодо ознайомлення його із новими вимогами карантинного законодавства щодо обмеження в кількості перевезення пасажирів та необхідності наявності у пасажирів спецперепусток. Також він не перебуваю на посаді, що здійснює господарську або організаційну діяльність, тобто не є суб`єктом вчинення вказаного адміністративного правопорушення, а тому не можу бути притягнутий до відповідальності за вищезазначеним адмінпротоколом.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вини особи, що притягається до адміністративної відповідальності надано протокол про адміністративне правопорушення ВАБ№382506 від 25.03.2021 року, рапорт та фото транспортного засобу.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Слід відмітити, що вказана норма носить бланкетний характер і передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, передбачених, зокрема, іншими актами законодавства, а тому потребує обов`язкової вказівки про конкретну заборону/обмеження, регламентовану поведінку, визначені відповідним пунктом (підпунктом) нормативно-правового акту, яким установлюється правила карантину, і які саме порушила особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Натомість, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, вказуючи в протоколі про адміністративне правопорушення про порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, працівником поліції не зазначено який саме Закон ним порушено.

Слід зазначити, що суд, в силу наданих йому повноважень, не може самостійно змінювати зміст правопорушення, яке ставиться особі у провину, та кваліфікувати дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, беручи до уваги наведені недоліки протоколу, які не можуть бути усунені під час судового розгляду.

Також матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем або безпосереднім суб`єктом господарювання, що здійснює відповідну діяльність, а тому не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП. Також матеріали справи не містять пояснення свідків вчинення правопорушення.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи, дана правова норма не передбачає судового рішення про направлення справи на дооформлення.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, так як її вину працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 44-3, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: