ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: №33/821/183/21 Справа: №712/1626/21 Головуючий по 1 інстанції Гоменюк О.Ю.
Категорія: ч. 1 ст.173-4 КУпАПДоповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 р.

Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю ОСОБА_1 , захисника Манзар Т.В., представників потерпілих, розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою адвоката Манзар Т.В. в інтересах потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.03.2021 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.03.2021 року, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої вчителем початкових класів Черкаської спеціалізованої школи І-ІП ступенів №27 ім. М.К. Путейка, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-4 КУпАП закрито, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 11.02.2021 серія АПР18 №348519, 11.01.2021року, ОСОБА_1 , яка працює вчителем Черкаської спеціалізованої школи І-ІП ступенів №27 ім. М.К. Путейка, що розташована за адресою: м. Черкаси, вул. Сумгаїтська, 22, під час навчального процесу вчиняла психологічне насильство «булінг» (цькування), а саме: словесно ображала, залякувала та принижувала учнів 4-В класу малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим завдала останнім психологічної шкоди здоров`ю. Вказаними діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-4 КУпАП.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-4 КУпАП не визнала, та пояснила, що має педагогічний стаж 20 років; в Черкаській спеціалізованій школі І-ІП ступенів №27 ім. М.К.Путейка працює 8 років; з має кваліфікаційну категорію «спеціаліст вищої категорії». Протягом всього періоду її роботи були відсутні скарги та зауваження з боку батьків та адміністрації школи. ОСОБА_1 пояснила, що вона належним чином виконує обов`язки класного керівника та вчителя 4-В класу, не чинить психологічне насильство щодо дітей, учні її класу для неї найкращі, її ставлення до них ніколи не залежало від рівня їх навчальних досягнень. З першого класу вона проводить різні свята, творчі заходи з учнями, разом з класом їздить на екскурсії. Звинувачення окремих батьків у булінгу відносно трьох учнів 4-В класу розцінює як спосіб маніпулювання вчителем, та тиск на неї.

Надаючи характеристику дітям, батьки яких звинувачують вчителя у булінгу, ОСОБА_1 зазначила, що учень ОСОБА_5 є активним хлопчиком, часто порушує дисципліну в класі, веде себе зухвало, висловлюється образливими словами, ігнорує вчителя, зриває уроки, у зв`язку з чим отримує зауваження від неї, та інших вчителів. За вказаних обставин, класний керівник робить зауваження учню в класі. Вона ніколи не забороняла учням класу спілкуватися з Владом. Учень ОСОБА_6 також мав тривалий конфлікт з вчителем англійської мови через незадовільну поведінку. Щодо учениці ОСОБА_7 , вчитель пояснила, що дитина рідко відвідує школу, пропускає заняття з різних причин, внаслідок чого має низьку успішність. її батьки не завжди надають до школи довідки щодо причин відсутності дитини, через що вчитель інколи з`ясовує ці питання у дівчинки. Крім того, з початку навчального року батьки ОСОБА_7 не надали до школи Листок здоров`я, необхідний для відвідування фізкультури. Відносно учня ОСОБА_8 , зазначила, що останній тихий і сором`язливий хлопчик, відвідує школу, вчиться. Під час навчального процесу, як усі учні, міг отримувати зауваження, низькі оцінки, наприклад, у випадку невиконання домашнього завдання. Узагальнюючи викладене, ОСОБА_1 зазначила, що оцінювання дітей у класі проводиться відповідно до рівня їх знань; з метою дотримання навчальної дисципліни в класі вчитель робить зауваження дітям, проводить виховні бесіди в класі. Щодо виправлення вчителем оцінок у щоденниках учнів, вона зазначила, що такі випадки мали місце, наприклад, коли дитина самостійно переставляючи в щоденник оцінку за контрольну роботу, ставила собі вищу оцінку. ОСОБА_1 також вказує, що чинним законодавством на батьків дітей покладаються обов`язки щодо виховання своїх дітей.

Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що матеріали адміністративної справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів наявності в її діях булінгу, а саме: вчинення психологічного насильства щодо дітей. В протоколі про адміністративне правопорушення та в матеріалах справи відсутній виклад конкретних випадків булінгу; не визначено час, коли вони мали місці; відсутні відомості про систематичність таких дій. За вказаних обставин, ОСОБА_1 просила закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-4 КУпАП.

Законний представник малолітнього ОСОБА_9 - мати ОСОБА_10 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що після того як вона відмовилася від додаткових занять за додаткову плату у класного керівника ОСОБА_1 на початку навчального року в 4-му класі, відношення вчителя до її дитини різко погіршилось, остання проявляє агресивне ставлення до дитини. Неприхильність вчителя полягає у безпричинно низьких оцінках та безпідставних зауваженнях та насмішках, що висловлюються в присутності всіх учнів. Також, вчитель ОСОБА_1 забороняла учням 4-В класу спілкуватися з ОСОБА_11 . Вказані дії вчителя спричинили погіршення стану здоров`я дитини, його небажання відвідувати школу.

Законний представник малолітньої ОСОБА_7 - мати ОСОБА_12 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що протягом всього навчального процесу класний керівник 4-В класу ОСОБА_1 проявляє агресивне ставлення до її дитини. Неприхильність вчителя полягає в безпідставних зауваженнях та публічному приниженні дитини перед учнями класу, коли вчитель викликає її дитину до дошки, безпідставно звинувачує та примушує вибачатися. За вказаних причин, дитина має проблеми зі здоров`ям, щодня не хоче йти до школи та рідко її відвідує.

Законний представник малолітнього ОСОБА_8 - мати ОСОБА_13 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що після відмови оплачувати платні послуги у вигляді додаткових занять розпочалося заниження оцінок її дитині, постійні зауваження в поганій поведінці, ігноруванні дитини, залякуванні дітей у випадку їх поганої поведінки. Внаслідок таких дій вчителя, дитина боїться висловлювати свої думки та не бажає ходити до школи.

Постановою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.03.2021 року, якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-4 КУпАП закрито, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Манзар Т.В. в інтересах потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , подала апеляційну скаргу в якій просила:

- поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції;

- скасувати постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.03.2021 року;

- прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-4 КУпАП.

При цьому обґрунтовує свої вимоги щодо поновлення строку на апеляційне оскарження тим, що повний текст постанови районного суду отримано лише 26.03.2021.

Додає, що суд першої інстанції при розгляді адміністративного протоколу складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-4 КуПАП здійснив однобічний розгляд справи, не надав правову оцінку доказам, які узгоджувалися між собою, щодо вчиненого правопорушення ОСОБА_1 та формально у постанові лише зазначив, що суть адміністративного правопорушення викладена без конкретизації об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП.

Вказує, що судом першої інстанції безпідставно було відмовлено потерпілим в усних клопотаннях, а саме у допиті свідків: ОСОБА_14 , допиті потерпілих малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , у допиті психолога, та приєднанні письмового доказу - відповіді з Департаменту освіти та гуманітарної політики за № 309-12-3 від 05.02.2021 року, яким комісією директору СШ № 27 ОСОБА_15 була внесена пропозиція стосовно вжиття заходів щодо усунення недоліків в питаннях організації , здійснення освітнього процесу, налагодження сприятливого морально-психологічного клімату в учнівському , батьківському колективах 4-В класу школи та розгляду питання про застосування до заступника директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_16 , та учителя ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень та диску з відеокамери школи.

Наголошує, що судом безпідставно було відмовлено в усному клопотанні законного представника малолітнього ОСОБА_6 - ОСОБА_10 про оголошення перерви у судовому засіданні до 25.03.2021 року, до отримання інформації щодо проведення психологічного дослідження Департаментом соціальної політики Черкаського міського центру соціальної служби Черкаської міської ради за № 177 від 25.03.202 І року.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників потерпілих та адвоката Манзар Т.В., яка діє в інтересах потерпілих та які підтримали подану ними апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_1 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Вважаю, що адвокату Манзар Т.В., яка діє в інтересах потерпілих та представників потерпілих слід поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки копію постанови суду першої інстанції отримано лише 23.03.2021 року, що підтверджено записом в постанові, а це є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Диспозицією ч.1 ст. 173-4 КУпАП встановлена відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

З аналізу вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть адміністративного правопорушення викладена без конкретизації об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-4 КУпАП, зокрема, в протоколі не зазначено, які саме протиправної дії були вчинені порушником по відношенню до потерпілих з конкретизацією кожного випадку та часу його вчинення, які наслідки викликали вказані дії у потерпілих, чи мало діяння систематичний характер.

Важливими елементами складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-4 КУпАП, є саме вчинення насильства у будь-якій формі його прояву та наслідок його застосування, який виражається у заподіянні шкоди психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, або можливого його заподіяння яке могло настати та не настало незалежно від волі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В даному випадку в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені відомості про негативні наслідки протиправних дій ОСОБА_1 у вигляді шкоди психічному або фізичному здоров`ю конкретного потерпілого за кожним конкретним епізодом насильницьких дій, які в сукупності підпадали би під ознаки булінгу.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що «11.01.2021 року було встановлено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення». Таким чином інспектор відділу превенції 11.01.2021 року встановив вчинення правопорушення, при цьому в протоколі не вказано коли саме (дата, час), дане правопорушення вчинено ОСОБА_1 , що є істотним порушенням вимог ст.. 256 КУпАП.

Так, згідно вимог ст.. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються час вчинення і суть правопорушення.

Навіть у тому випадку, якщо рахувати, що інспектор відділу превенції допустив описку та мав на увазі, що адміністративне правопорушення вчинено 11.01.2021 року, то така обставина не відповідає фактичним обставинам справи.

Так, згідно дослідженого наказу про відпустку та копії закордонного паспорта ОСОБА_1 , остання 11.01.2021 року перебувала у відпустці та знаходилась за межами України. Крім того, 11.01.2021 року в школі відбувалось дистанційне навчання.

Відповідно до практики ЄСПЛ суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку, що матеріали адміністративного провадження не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б переконливо вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч.1 ст.173-4 КУпАП.

За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 17.03.2021 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити представнику Манзар Т.В. в інтересах потерпілих строк на апеляційне оскарження, постанови судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 березня 2021 року.

Постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 березня 2021 року якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-4 КУпАП закрито, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Манзар Т.В. в інтересах потерпілих залишити без задоволення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок