Справа № 306/174/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.08.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/345/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 19. 02. 2020.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 , фізична особа-підприємець, магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 03 (трьох) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №317535 від 05. 02. 2020 та постанови судді від 19. 02. 2020 з врахуванням постанови про виправлення описки від 19. 02. 2020 вбачається, що ОСОБА_1 30. 01. 2020 близько 15 год. 15 хв. по вул. Головній в м. Свалява, біля магазину «Містер Х» виражався в адресу ОСОБА_3 нецензурними словами, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування постанови судді від 19 .02. 2020 та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Заперечує факт вчинення правопорушення та вказує, що не порушував громадського порядку та не висловлювався у бік ОСОБА_3 нецензурними словами. Зазначає, що сутичка між ними тривала не більше хвилини. Зазначає, що являється власником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться поряд з магазином «Містер Х», що належить ОСОБА_3 і в день події між ними виникла суперечка, через розміщені ОСОБА_3 біля входу до його магазину залізобетонні конструкції для квітів, що створило перешкоди у вільному доступі до його магазину. Окрім того, ОСОБА_3 припаркувала перед входом до його магазину свій транспортний засіб, на що він також зробив їй зауваження. Зазначає також про те, що між ним наявний конфлікт, через те, що ОСОБА_3 без його згоди самовільно прибудувала до його стіни другий поверх. Наразі, за його зверненням перевіряється законність проведеної ОСОБА_3 реконструкції. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не є належним та допустимим доказом, оскільки був складений не у день події 30. 01. 2020, а 05. 02. 2020 та не працівником поліції, який виїжджав на місце події. З приводу пояснень ОСОБА_3 , то такі на його думку також не є належним доказом, оскільки є неправдивими та суперечливими. Зазначає, що відеозапис долучений до матеріалів справи не доводить його винуватості, оскільки на ньому відсутній запис їхньої з потерпілою розмови. Під час апеляційного розгляду просить повторно допитати в якості свідка ОСОБА_4

-2-

Будучи неодноразово належним чином повідомленою про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_3 на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явилася, остання рухом справи не цікавилася, судову кореспонденцію отримувала, до суду в черговий раз не з`явилася, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07. 07. 1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності потерпілої ОСОБА_3 , що не може розцінюватись як порушення її прав, передбачених ст. 269 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 який підтримав апеляційну скаргу, пояснення свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з постанови місцевого суду, приймаючи рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, місцевий суд виходив з того, що досліджені судом докази підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

-3-

Однак, на думку апеляційного суду, висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є необґрунтованим.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_5 30. 01. 2020 близько 15 год. 15 хв. по вул. Головній в м. Свалява, біля магазину «Містер Х» виражався на адресу ОСОБА_3 нецензурними словами, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення полягає у порушенні громадського порядку (урегульованої правовими та іншими соціальними нормами системи суспільних відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей) шляхом вживання нецензурної лайки в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та вчинення інших подібних дій.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Крім того, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони, яка є складовою правопорушення, є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії, а саме неповага до суспільства, прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Відповідно до абз. 2 п. 15 постанови Великої Палати Верховного суду від 03.07. 2019 за відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства (справа № 288/1158/16-к).

Під час апеляційного розгляду встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 склались неприязні стосунки, які мали місце і до подій, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є власниками сусідніх магазинів, і на думку ОСОБА_1 остання здійснила незаконну добудову приміщення в притул до його стіни. З цього приводу він навіть звернувся з відповідною заявою до Обласної архітектурно-будівельної інспекції.

У день події, дії ОСОБА_1 були зумовлені саме особистою неприязню до ОСОБА_3 викликаною, зокрема, ситуацією пов`язаною з розміщенням останньою бетонних квітників близько до входу його магазину, а не хуліганським мотивом.

Ці обставини підтверджуються і показаннями самої потерпілої ОСОБА_3 , які відображені у постанові суду першої інстанції, відповідно до яких у неї з ОСОБА_1 виник конфлікт, оскільки він без її відома переніс клумби для квітів, які знаходились біля її магазину.

Допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4 пояснив, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 тривалий час існують неприязні стосунки через прилеглу до їх суміжних магазинів територію, а того дня між ними суперечка розпочалась з приводу перенесення ОСОБА_1 бетонних квітників, встановлених потерпілою ОСОБА_3 , при цьому він не чув, щоб ОСОБА_1 ображав потерпілу нецензурними словами.

Зазначене, на переконання апеляційного суду, дозволяє дійти висновку про те, що дії, які ставляться за провину ОСОБА_1 , не призвели до порушення громадського порядку та спокою громадян.

-4-

Окрім того, з оглянутого апеляційним судом відеозапису, який був долучений до матеріалів справи вбачається, що на ньому зафіксовано як ОСОБА_1 спільно з трьома особами здійснив переміщення двох бетонних квітників, і в цей момент до магазину під`їхала ОСОБА_3 , з якою у нього виникла суперечка, втім зміст цієї розмови не можливо встановити, при цьому встановити, що розмова між ними відбувалася на підвищених тонах, як і саме нецензурні висловлювання в адресу ОСОБА_3 з боку ОСОБА_1 неможливо через відсутність звуку.

При таких обставинах, апеляційний суд не може зазначений відеозапис визнати належним, допустимим і достовірним доказом у справі, який не могло бути покладено судом в основу доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП .

Допитана судом першої інстанції свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що приїхала разом з потерпілою на машині до магазину та побачила переставлені клумби. Між ОСОБА_1 та потерпілою ОСОБА_3 розпочалась суперечка. Вона чула як ОСОБА_1 ображав ОСОБА_3 нецензурними словами.

Разом з тим, свідок ОСОБА_8 в своїх письмових поясненнях та поясненнях в суді першої інстанції не підтвердила обставини, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства, зазначивши, що вона бачила суперечку між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , проте вона не чула, щоб останній ображав потерпілу.

Дані пояснення свідків суд апеляційної інстанції суд не приймає до уваги, оскільки вказані особи є родичами як потерпілої, так і особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , а відтак, зацікавленими особами, і будь-яких інших належних й допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, матеріали справи не містять.

Таким чином, приймаючи рішення в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддя місцевого суду, всупереч вимогам ст. ст. 8, 245, 251, 252, 280, КУпАП, належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, розглянув справу без об`єктивного з`ясування фактичних обставин, не врахував положень закону про те, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення, а тому дійшов хибного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Висновок суду не ґрунтується на зібраних матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а сама постанова щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173КУпАП, є невмотивованою.

Апеляційний суд приходить до висновку, що наявні в справі докази не дають підстави стверджувати, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а винність останнього у його вчиненні не знайшла свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Таким чином постанова судді підлягає до скасування, а провадження по справі закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

За наведених обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо.

-5-

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП,апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 19. 02. 2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, - скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: