№ 755/4094/21
№ 3/755/2849/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" квітня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В., розглянувши справу, що надійшло з Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення № 95, ФОП ОСОБА_1 , у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2, 09 лютого 2021 року, о 13 годині 03 хвилини, перебуваючи на робочому місці, не забезпечила дотримання обмежувальних протиепідемічних заходів, а саме: у закладі відсутнє тимчасове маркування для перебування відвідувачів у черзі із дотриманням дистанції 1,5 м; не організований централізований збір ЗІЗ; відсутні окремі урни; не дотримуються вимоги щодо розміщення відвідувачів у закладі громадського харчування на відстані не менше 2 м між місцями для сидіння; не здійснюється належний контроль за використанням ЗІЗ; працівники не закривають захисними масками ніс, чим порушила вимоги ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», пп. 13, 14 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Своїми діями ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, зазначила, що протокол відносно неї складено неправомірно та безпідставно. Пояснила, що у закладі завжди ведеться належний контроль за використанням засобів індивідуального захисту, розміщені урни для збору таких засобів індивідуального захисту, всюди розміщені антисептичні засобі, а працівники завжди працюють у масках. 09 лютого 2021 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, до закладу зайшли перевіряючі з Держпродспоживслужби, щоб зробити перевірку. Після перевірки закладу, інспектор, не роз`яснюючи по суті будь-яких зауважень щодо недотримання нею умов карантину, почав складати відносно неї протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, вказавши, що є порушення, а вона, у свою чергу, почала пояснювати останньому, що це не можливо, оскільки умови карантину вона ніколи не порушувала та не порушує. Зокрема, зазначила, що на момент перевірки жодного відвідувача у закладі не було, вона знаходилася у ньому сама, а самі столи розміщені з дистанцією не менше 1,5 м. у зв`язку з вищенаведеним, прохала закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та як встановлено в судовому засіданні, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , було порушено вимоги ст. 251 КУпАП та не зібрано достатньої кількості доказів, які б підтверджували вину останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а саме - до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено доказів його вчинення, зокрема, пояснень свідків та відеоматеріалів, які би вказували на обставини, зазначені в протоколі., а фото, які долучено до матеріалів справи, не містять обставин, викладених у протоколі.

Крім того, у протоколі йде посилання на ту обставину, що ОСОБА_1 перебуваючи на робочому місці, не забезпечила дотримання обмежувальних протиепідемічних заходів, а саме: у закладі відсутнє тимчасове маркування для перебування відвідувачів у черзі із дотриманням дистанції 1,5 м; не організований централізований збір ЗІЗ; відсутні окремі урни; не дотримуються вимоги щодо розміщення відвідувачів у закладі громадського харчування на відстані не менше 2 м між місцями для сидіння; не здійснюється належний контроль за використанням ЗІЗ; працівники не закривають захисними масками ніс, однак, як пояснила остання, у закладі завжди ведеться належний контроль за використанням засобів індивідуального захисту, розміщені урни для збору таких засобів індивідуального захисту, всюди розміщені антисептичні засобі, а працівники завжди працюють у масках. Зокрема, зазначила, що на момент перевірки жодного відвідувача у закладі не було, вона знаходилася у ньому сама, а самі столи розміщені з дистанцією не менше 1,5 м.

Враховуючи надані докази в їх сукупності, є підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, адже, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене вище, суд зазначає, що оскільки діючим Кодексом України про адміністративне правопорушення не передбачено закриття провадження у зв`язку з невстановленістю достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді, то в даному випадку, дослідивши матеріали справи, вивчивши наявні докази в їх сукупності, необхідно провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Так, п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Крім того, відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Зокрема, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 44-3, 245, 247, 251-252, 256, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ч. 1 ст. 44-3 КУпАП - закрити, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: