Провадження № 33/4820/7/21
Справа № 683/932/20 Головуючий в 1-й інстанції Бондарчук Л. А.
Категорія: ст.130КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретарів судового засідання Цугель А.О., Гапонова Є.О., захисника Григорука С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, в режимі відеконференцзв`язку, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Григорука С.В. на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 липня 2020 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, що проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить десять тисяч двісті гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

За постановою суду, ОСОБА_1 22 квітня 2020 року о 01 годині 53 хвилини, по пров. Корольова, в с. Григорівка Старокостянтинівського району Хмельницької області, керував транспортним засобом мотоциклом FORTE FT200GY-C5B, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В поданій апеляційній скарзі захисник Григорук С.В., в інтересах ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, а також у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Вказує, що в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв його у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, а тому він є недійсним та проведеним з порушенням вимог ст. 266 КУпАП. Зазначає, що відеозапис наданий Старокостянтинівським ВП ГУНП в Хмельницькій області, не можна брати до уваги, оскільки в протоколі цей доказ не зазначений, і не описаний, а відтак не може вважатися належним доказом. Пояснення свідків без допиту їх в судовому засіданні, також не можуть братися до уваги, як допустимі докази. ОСОБА_1 повністю заперечує факт керування транспортним засобом та підписання пояснень від його імені, що міститься у справі. Вважає, що у справі відсутні докази керування саме ним транспортним засобом, що виключає відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Григорука С.В., на підтримку поданої апеляційної скарги, свідка, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен, на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.

Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 237795 від 22 квітня 2020 року вбачається, що 22.04.2020 року о 01 год. 33 хв., в с. Григорівка Старокостянтинівського району Хмельницької області, по пров. Корольова, 5, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - мотоциклом FORTE FT200GY-C5B, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі, відмовився у присутності двох свідків (а.с.1).

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків (а.с.8).

Разом з тим, ОСОБА_1 надав письмові пояснення, в яких заперечує факт керування саме ним мотоциклом, вказав що був у якості пасажира, транспортний засіб знаходився на узбіччі, а його водій пішов до будинку. ( а.с 2)

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слідує, що вони були очевидцями того, як поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер», а також у медичному закладі Старокостянтинівській ЦРЛ, на що, останній, відмовився. Також свідки додатково повідомили, що зі слів ОСОБА_1 він випив пляшку пива та сів за кермо мотоцикла. (а.с. 3, 4).

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису видно, що ОСОБА_1 у вказаний у протоколі день та час працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння, на що ОСОБА_1 від проходження такого огляду, на місці зупинки та в медичному закладі, у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, відмовляється, що було чітко відображено на відеозаписі.

Допитаний в процесі апеляційного розгляду працівник поліції ОСОБА_4 , пояснив, що у зазначений у протоколі день та час, здійснював патрулювання в с. Григорівка Старокостянтинівського району, у зв`язку з отриманим викликом про пожежу сміттєзвалища. Було зупинено мотоцикл, в якого були відсутні дзеркала заднього виду. В ході розмови від водія ОСОБА_1 було чути запах спиртного, тому запропонували йому пройти огляд на визначення стану сп`яніння в присутності двох свідків. Крім того, попросили пред`явити документи, але він їх сховав, відтак був доставлений до відділку поліції для встановлення особи та проведення огляду. Від огляду у відділку та в медичному закладі відмовився.

Факт керування мотоциклом у вказаний день, час та місці, саме ОСОБА_1 , а не його племінником, на що посилається захист, підтверджується показаннями свідка ОСОБА_4 та відеозаписом, з якого вбачається, що поліцейські пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння саме тій особі, тому водію, який керував мотоциклом у зазначеному місці.

Наведені докази спростовують твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не був водієм даного транспортного засобу та про відсутність підстав для складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, а відтак є безпідставним та необґрунтованими.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Щодо доводів захисту про те, що відеозапис є недопустимим доказом, так як не зазначений у протоколі, то вони відхиляються, оскільки з переглянутого апеляційною інстанцією відеозапису вбачається, що поліцейським були зафіксовані всі обставини, які стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинене ним правопорушення. Таким чином, відеофіксація правопорушення з відеокамери, закріпленої на форменому одязі працівника поліції та патрульному автомобілі є належним та допустимим доказом.

Твердження апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не заслуговують на увагу, оскільки таке направлення видається, якщо особа погоджується проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, однак, у даному випадку, ОСОБА_1 від такого огляду відмовився в присутності двох свідків.

Факт наявності, при відмові ОСОБА_1 , двох свідків сторона захисту в апеляційній інстанції не заперечувала.

Посилання апелянта на інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки подія та склад, вчиненого ним адміністративного правопорушення знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні цього адміністративного правопорушення, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі правопорушника, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша