Провадження № 3/234/3470/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Чернобай А.О., розглянувши матеріали, направлені із Батальйону патрульної поліції в м. Краматорську та Слов'янську УПП в Донецькій області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого ПрАТ «НКМЗ», інженер-технолог, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якому роз`яснено право на відвід, права та обв`язки, передбачені ст. 268 КУпАП,-

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

20 серпня 2021 року о 08 год. 05 хв., водій ОСОБА_1 у м. Краматорську, керуючи транспортним засобом CHEVROLET TACUMA UF 75 Z, номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом з місця стоянки біля б. 5 вул. Поштова, виїзджаючи на проїзну частину вул. К.Гампера не переконався, що це буде безпечно, в наслідок чого сталося зіткнення з тролейбусом Дніпро № 0213 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по вул. К.Гампера в напрямку від вул. Сіверська до вул. О.Тихого. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.

Таким чином, діями водія ОСОБА_1 було порушено п. 10.1 та п. 10.9 ПДР.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину визнав та суду пояснив, що 20 серпня 2021 року він виїзджав зі стоянки, розташованої біля Пенсійного фонду по вул. К.Гампера, приблизно в 15-20 метрах від його автомобіля знаходилась зупинка тролейбуса, на якій у тролейбус заходили люди. Впевнившись, що тролейбус стоїть на місці і не має автомобілів, які рухаються, він почав виїзджати заднім ходом на дорогу. Тролейбус почав рух і водій тролейбуса, напевно не дивився на дорогу. В результаті чого тролейбус в`їхав у праву задню частину його автомобіля, тому він вважає, що водій тролейбуса також порушив правила дорожнього руху, та поліцейські повинні були скласти протокол і відносно водія тролейбуса.

Проаналізувавши обставини справи, вислухавши пояснення ОСОБА_3 , оцінивши докази у їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи

заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

У судовому засіданні встановлено, що 20 серпня 2021 року було складено протокол у відношенні ОСОБА_1 по ст. 124 КУпАП.

Процесуальна форма та зміст протоколу відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Адміністративним правопорушенням згідно ст. 124 КУпАП визнається порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п. 10.1 Правил дорожнього руху України водій перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Вимога даного пункту Правил дорожнього руху встановлює повну відповідальність водіїв за забезпечення безпеки дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням або зміною напрямку руху. Перед початком руху водій зобов`язаний пам`ятати, що кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують Правила дорожнього руху.

Згідно п. 10.9 Правил дорожнього руху України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Вина водія ОСОБА_1 у вказаному правопорушенню знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, механізмом і характером механічних пошкоджень транспортних засобів та їх розташуванням на місці ДТП,долученими фотознімками, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , та поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним у судовому засіданні.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 дійсно порушив п. 10.1 та п. 10.9 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Щодо наявності в діях іншого учасника ДТП ОСОБА_4 порушень пунктів ПДР України, на що містяться посилання в поясненнях ОСОБА_1 в судовому засіданні, то слід зазначити, що суд розглядає справу лише на підставі даних протоколу про адміністративне правопорушення, складеного уповноваженою на те посадовою особою.

Доводи ОСОБА_1 про те, що винуватим у даній ДТП є і ОСОБА_2 , який порушив вимоги ПДР, - суд визнає такими, що не спростовують факту порушення водієм ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 10.1 та 10.9 ПДР, і у свою чергу не свідчать про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При оцінці доводів в цій частині, суд враховує і те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення (у даному випадку ОСОБА_1 ); що суд не вправі встановлювати вину чи невинуватість осіб, щодо яких протокол у конкретній справі не складався.

При прийнятті рішення суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86)

В даному випадку суддя дійшов до висновку, що досліджені у судовому засіданні докази (дані протоколу про адміністративне правопорушення, схема місця ДТП, механізм і характер механічних пошкоджень транспортних засобів,фотознімки автомобілів з пошкодженнями, письмові пояснення) не суперечать, а навпаки доповнюють один одного і є переконливими, підтверджуючи:

- порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху України, а саме: Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.;

- наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відтак, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про наявність в даному випадку в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки його дії суперечать вимогам ПДР та перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП та його вина повністю підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 дійсно порушив п. 10.1 та 10.9 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції статті 124 КпАП України, у виді штрафу в доход держави.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень порушником, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 має другу групу інвалідності.

Згідно п. 9. ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю;

Тому ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст. 33, 401, ст. 124 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення по ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення України.

ОСОБА_1 піддати адміністративному покаранню у вигляді накладення штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривен.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: