Справа № 204/1617/21
Провадження № 3/204/982/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Приваліхіна А.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає у кв. АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення серії ААБ № 101711 від 18 лютого 2021 року та серії ААБ № 101712 від 18 лютого 2021 року, ОСОБА_1 , 06 лютого 2021 року об 09 годині 30 хвилин, рухаючись по вул. Н.Алексєєнко, 106 у м. Дніпрі, керуючи транспортним засобом Nissan Leaf, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не впевнився, що це буде безпечним, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль Volkswagen, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водійки ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам завдано шкоду з матеріальними збитками. Водій ОСОБА_1 з місця дорожньо-транспортної пригоди зник, до поліції не повідомив. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.10 (а) та 10.9 ПДР України, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

21 квітня 2021 року на офіційну електронну адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло повідомлення ОСОБА_3 про його відсутність у судовому засіданні через хворобу коронавірусом.

У судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмове повідомлення про свою хворобу.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, доходжу наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Нормами ст. ст. 245, 280 КУпАП визначено, що під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням дорожньо-транспортної пригоди.

У п. 26 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 10.9 Правил дорожнього руху встановлено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно з диспозицією ст. 122-4 КУпАП адміністративним правопорушенням є залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Підпунктом «а» пункту 2.10. ПДР передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Положення ч. 1 ст. 268 КУпАП, відповідно до яких визначено випадки обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не містять ст. ст. 122-4 та 124 КУпАП, а тому у даному випадку участь ОСОБА_3 при розгляді протоколів про адміністративні правопорушення, що складені відносно нього за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, не є обов`язковою.

Разом з тим, ч. 7 ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Однак ОСОБА_3 не вияв такого бажання та не скористалися своїм правом брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом.

Вимогами ч. 2 ст. 38 КУпАП визначено строк накладення адміністративного стягнення у справах про адміністративні правопорушення, які відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), зокрема, у термін - не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

У своєму рішенні у справі «Смірнов проти України» ЄСПЛ вказав, що згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Зважаючи на викладені обставини, ОСОБА_3 належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не подавав письмових заперечень проти протоколу, пояснень та доказів, до суду не з`явився.

З огляду на те, що подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким, відповідно до вимог ст. 1 КУпАП, є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. Розгляд справи у розумі строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття. У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.

Відтак, відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст. 245 КУпАП, та розгляду справи в межах строків, які передбачені ст. 38 КУпАП.

Дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, перевіривши фактичні обставини справ, вважаю, що вина ОСОБА_4 у вчинених правопорушеннях, що передбачені ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, доведена та повністю підтверджується матеріалами справ про адміністративні правопорушення, а саме: обставинами, що викладені в протоколах про вчинення адміністративні правопорушення серії ААБ № 101711 від 18 лютого 2021 року та серії ААБ № 101712 від 18 лютого 2021 року; рапортом інспектору 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Дніпропетровській області Коптіль О. від 08 лютого 2021 року; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 06 лютого 2021 року; поясненнями ОСОБА_5 від 06 лютого 2021 року; фототаблицями з місця дорожньо-транспортної пригоди; повідомленням ДПП УПП в Дніпропетровській області від 17 лютого 2021 року; поясненнями ОСОБА_1 від. 18 грудня 2021 року.

Зазначені докази є належними, допустимими, чіткими та достатніми, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, що відповідає стандарту доказування «поза розумним сумнівом», про що зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», та можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», про що ЄСПЛ вказав у своєму рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 скоїв ці правопорушення, які є складовою однієї події, вважаю за необхідне розгляд даних матеріалів про адміністративні правопорушення об`єднати в одне провадження.

При призначенні адміністративного стягнення, враховую характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь вини правопорушника, обставини, які пом`якшують покарання та які обтяжують покарання, його майновий стан та інші вимоги ст. ст. 33-35 КУпАП.

При накладенні стягнення, керуючись ст. 33 КУпАП, вважаю, що обставини правопорушення і його наслідки вказують на те, що стягнення на правопорушника повинно бути накладене у виді штрафу на користь держави, яке відповідно до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника, в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33-36, 40-1,122-4, 124, 283-285 КУпАП, -

У Х В А Л И В :

Матеріали адміністративної справи № 204/1618/21 за ст. 122-4 КУпАП та адміністративної справи № 204/1617/21 за ст. 124 КУпАП об`єднати в одне провадження, присвоївши № 204/1617/21.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу на користь Держави у розмірі у розмірі 15 (п`ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму у 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу на користь Держави у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму у 340 (триста сорок) гривень.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно визначивши накладення на нього стягнення у виді штрафу на користь Держави у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму у 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом 10 днів зо дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя А.І. Приваліхіна