Справа № 692/262/21
Провадження № 3/692/174/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року смт. Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О. розглянувши матеріали, що надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , директора КНП «Драбівський Центр первинної медико-санітарної допомоги» Драбівської районної ради Черкаської області, за ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, №112/2021 від 18 березня 2021р. ОСОБА_1 , будучи директором КНП «Драбівський Центр первинної медико-санітарної допомоги» Драбівської районної ради Черкаської області та відповідно підпункту «а» п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією в порушення вимог п.2 ч.1 ст. 28 вказаного Закону не повідомив у встановленому Законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів при прийнятті рішення щодо заохочування працівників ЦПМСД, підписання та видання наказу КНП «Драбівський Центр первинної медико-санітарної допомоги» Драбівської районної ради Черкаської області № 25 від 24.01.2020р. «Про виплату премій» щодо себе, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Також згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, №113/2021 від 18 березня 2021р., ОСОБА_1 , будучи директором КНП «Драбівський Центр первинної медико-санітарної допомоги» Драбівської районної ради Черкаської області та відповідно підпункту «а» п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією в порушення вимог п.3 ч.1 ст. 28 вказаного Закону прийняв рішення при наявності у нього реального конфлікту інтересів щодо заохочування працівників ЦПМСД, підписання та видання наказу КНП «Драбівський Центр первинної медико-санітарної допомоги» Драбівської районної ради Черкаської області № 25 від 24.01.2020р. «Про виплату премій» щодо себе, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаних правопорушень не визнав, проти їх скоєння заперечував. Щодо обставин вказаних подій пояснив, що у січні 2020р. для визначення ступеня внеску та відповідно процентного відношення премії була створена комісія зі складу медичних працівників КНП «Драбівський Центр первинної медико-санітарної допомоги» Драбівської районної ради Черкаської області яка й приймала рішення про встановлення розміру премії медичним працівникам, зокрема й самому ОСОБА_1 . Так, рішенням вказаної комісії йому було встановлено премію в розмірі 70% від посадового окладу, що також відповідає розміру премій для інших працівників. Сам ОСОБА_1 до складу комісії не входив, участі у її роботі не брав, розміру премії для себе не визначав та не встановлював. У подальшому, голова комісії - його заступник ОСОБА_2 звернувся до Драбівської районної ради в особі голови ОСОБА_3 для погодження преміювання директора за січень 2020р. Відповідне погодження було отримано й після цього відділом кадрів було підготовлено наказ про преміювання, до якого включено також ОСОБА_1 . Тільки після цього ним було проставлено особистий підпис на наказі № 25 від 24.01.2020р. «Про виплату премій». Тому вважає, що в даній ситуації ніякого конфлікту інтересів у його діях не було, він як директор КНП «Драбівський Центр первинної медико-санітарної допомоги» Драбівської районної ради Черкаської області діяв відповідно до своїх посадових обов`язків, передбачених Статутом КНП, іншими документами, Законами та підзаконним актами, а також контрактом та мав відповідні підстави та повноваження. Рішення про розмір премій не приймав, а тільки виконував, особисто собі нічого не встановлював, роботодавець був повідомлений про розмір премії та надав своє погодження. За таких умов йому особисто не було необхідності повідомляти роботодавця про конфлікт інтересів, він як керівник медичної установи, підписав наказ на преміювання за відсутності будь-якого конфлікту інтересів. Просив викликати свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Захисник ОСОБА_1 адвокат Фай В.Г. заявлену правову позицію підтримав, дав визначення конфлікту інтересів та зазначив про відсутність ознак такого конфлікту в даній справі. Наголосив, що перед підписанням наказу про преміювання за рішенням комісії, а не особистого рішення ОСОБА_1 , було отримано погодження Драбівської районної ради в особі голови ОСОБА_3 шляхом проставлення резолюції на клопотанні заступника директора ОСОБА_2 , як голови вказаної вище комісії. Вважає дану резолюцію належною формою погодження, оскільки саме погодження отримано, а установчими документами не врегульовано порядок та форму такого погодження. Зазначив, що при розгляді даної категорії справ, обов`язково має встановлюватися умисел особи на вчинення порушення, оскільки з суб`єктивної сторони дане корупційне правопорушення характеризується умисною формою вини, а саме, прямим умислом, а також наявністю корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб, яким суб`єкт правопорушення має право керуватися при його вчиненні. У ОСОБА_1 не було умислу на скоєння корупційних дій, корисливого чи іншого інтересу. Він діяв на підставі та в межах наданих повноважень. Будь-який конфлікт інтересів в даних справах відсутній, тому клопотав про закриття справ що є в провадженні суду за ч.1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Прокурор Бобко Т.Б. вказані протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язані з корупцією підтримала. Вважає вину у формі бездіяльності доведеною. Просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, застосувавши мінімальне передбачене законом покарання.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що був головою Драбівської районної ради протягом 2014-2020р. З ОСОБА_1 , як директором КНП «Драбівський Центр первинної медико-санітарної допомоги» Драбівської районної ради Черкаської області, після проведення конкурсу було укладено трудовий договір у формі контракту. Щодо обставин справи пояснив, що у січні 2020р. погоджував розмір премії директору ОСОБА_1 шляхом проставлення напису «Погоджую» та особистого підпису на листі заступника директора ОСОБА_2 про преміювання директора КНП «Драбівський Центр первинної медико-санітарної допопомоги» Драбівської районної ради Черкаської області ОСОБА_1 . Окрім того зазначив, що подібним чином погоджував преміювання ОСОБА_1 й за інші місяці. При огляді вказаного листа свій підпис беззастережно визнав, його відповідність підтвердив. Зазначив, що ОСОБА_1 діяв в межах наданих повноважень, тому вважає, що конфлікт інтересів відсутній.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що є заступником директора КНП «Драбівський Центр первинної медико-санітарної допопомоги» Драбівської районної ради Черкаської області. В січні 2020р., у зв`язку з необхідністю розподілу коштів для преміювання медичних працівників, у КНП було створено комісію з числа медичних працівників, до складу якої ОСОБА_1 не входив, участі у її роботі не приймав. Головою комісії був ОСОБА_2 . Комісією було визначено розмір премії кожному працівнику КНП, зокрема й ОСОБА_1 . За результатами рішень комісії, у відповідності до вимог законодавства, до Драбівської районної ради ОСОБА_2 було направлено лист про погодження преміювання директору ОСОБА_1 та отримано таке погодження, оскільки вказаний лист повернувся з Драбівської районної ради з відповідною резолюцією. Після чого ОСОБА_1 підписав наказ про преміювання як кінцевий результат роботи вказаної комісії й лист було прикріплено до наказу про преміювання. Пояснив, що щомісячно подібний лист про погодження преміювання директора направлявся до Драбівської районної ради та погодження отримувалось саме таким чином. Вважає, що ОСОБА_1 діяв відповідно посадових обов`язків та наданих повноважень, за відсутності конфлікту інтересів.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, заслухавши думку сторони захисту та прокурора, дослідивши письмові докази суд приходить до наступних висновків.

Відповідно термінів, зазначених в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

- потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

- приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

- реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Диспозицією ч. 1 ст. 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Диспозицією ч.2 ст. 172-7 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно примітки до ст. 172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Підставою притягнення особи до адмінстративної відповідальності за ч. 1 та 2 ст.172-7 КУпАП законом визнається не повідомлення у встановлених законом випадках та порядку про наявність у особи реального конфлікту інтересів та вчинення дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Вирішальним для встановлення цього складу адміністративного правопорушення є встановлення та доведення наявності реального конфлікту інтересів та його змісту (очевидна можливість надання переваг, пільг, визначення повноважень, кола завдань на оперативному рівні, оцінювання результативності роботи, визначення переможцем тендеру, сприяння кар`єрному зростанню, позачергове призначення рангу, призначення премій, розмір яких відрізняється від розміру, вказаного у поданні безпосереднього керівника, призначення премій та нарахувань, що перевищують розмір премій іншим спеціалістам такого рівня та за такий самий обсяг роботи, позачергове направлення на підвищення кваліфікації, безпідставне направлення у складі групи спеціалістів у відрядження закордон, персональне виділення технічного обладнання та іншого матеріального забезпечення для виконання трудових обов`язків, безпідставне надання транспортних засобів, що не передбачено внутрішніми документами та дозволами тощо) та підтвердження таких повноважень та адміністративних представницьких функцій Посадовим інструкціями винної службової особи.

Відповідно роз`яснень ВССУ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» від 22.05.2017 р., для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій. Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Отже, без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

Відповідно даних Статуту, затвердженого 15.02.2019р. рішенням районної ради № 33-20/VII, КНП «Драбівський Центр первинної медико-санітарної допомоги» Драбівської районної ради Черкаської області створено за рішенням Драбівської районної ради, яка є його засновником, власником та органом управління підприємством. Відповідно положень, викладених в розділі 7 Статуту управління підприємством здійснює Драбівська районна рада, поточне керівництво здійснює керівник підприємства директор, якому надані повноваження, перелічені в п. 7.4 Статуту та його підпунктах. Так керівник може, зокрема, підписувати документи від імені підприємства, користується правом розпорядження майна та його коштів відповідно до законодавства та цього статуту, в межах компетенції видає накази та інші акти, вживає заходи для своєчасної та в повному обсязі виплати заробітної плати, а також передбачених законодавством податків, зборів та інших платежів.

Відповідно рішення Драбівської районної ради від 15.02.2019р. № 33-27/VII ОСОБА_1 призначено на посаду директора КНП «Драбівський Центр первинної медико-санітарної допомоги» Драбівської районної ради Черкаської області та укладено контракт від 15.02.2019р. №1/2019 К.

Відповідно п. 3.1 вказаного контракту директору нараховується заробітна плата, яка складається в тому числі з премії, розмір якої залежить від особистого внеску в загальний результат роботи закладу. Розмір премії встановлюється відповідно до положення про преміювання за погодженням з Органом управління майном.

Відповідно п. 19 додатку № 5 до колективного договору на 2019-2023 роки «Положення про преміювання працівників» керівнику закладу премія виплачується за рішенням власника на загальних підставах, на умовах, передбачених контрактом.

Відповідно протоколу засідання комісії з питань виплати диференціації заробітної плати працівникам КНП «Драбівський ЦПМСД» №1 від 23 січня 2020р. прийнято рішення виплатити працівникам КНП «Драбівський Центр первинної медико-санітарної допомоги» Драбівської районної ради Черкаської області премії за результатами роботи за січень 2020р. у розмірі від посадового окладу, зокрема й директору ОСОБА_1 в розмірі 70%. Протокол містить відомості про членів комісії, серед яких ОСОБА_1 відсутній.

Відповідно даних листа за підписом заступника директора ОСОБА_2 на ім`я Голови Драбівської районної ради ОСОБА_3 вбачається, що КНП просить погодити директору ОСОБА_1 преміювання за січень 2020р. в розмірі 70% від посадового окладу. Суд зазначає, що даний лист не містить деяких реквізитів, в той же час, відомості, зазначені в даному документі узгоджуються з іншими доказами, отриманими в ході судового розгляду. Так, свідком ОСОБА_2 зазначено, що даний лист було направлено ним до Драбівської районної ради саме у такому вигляді та після отримання погоджуючої резолюції долучено до наказу про преміювання працівників, в тому числі директора ОСОБА_1 . Свідок ОСОБА_3 підтвердив факт погодження преміювання директору ОСОБА_1 шляхом проставлення резолюції «Погоджую» на вказаному документі та особистого підпису.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, характеризується умисною формою вини.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ст.172-7 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його суб`єктивної сторони є умисна дія. В той же час протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 112/2021 від 18 березня 2021р. та № 113/2021 від 18 березня 2021р. не містять доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 умислу на скоєння правопорушень, пов`язаних з корупцією, тобто умисного неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та умисного вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. У судовому засіданні докази умисного скоєння таких дій надані не були.

Окрім того не доведено наявність реального конфлікту інтересів, який би суперечив службовим чи представницьким повноваженням, а також реально впливав на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій ОСОБА_1 під час підписання та видання наказу КНП «Драбівський Центр первинної медико-санітарної допомоги» Драбівської районної ради Черкаської області №25 від 24.01.2020р. «Про виплату премій».

Таким чином суд вважає, що висновок, викладений у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 112/2021 від 18 березня 2021р. щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, в зв`язку з неповідомленням про наявність у нього реального конфлікту інтересів є безпідставним та необґрунтованим, оскільки факт наявності реального конфлікту інтересів поза розумним сумнівом не доведено.

Також суд вважає, що висновок, викладений у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №113/2021 від 18 березня 2021р. щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, а саме прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів є безпідставним та необґрунтованим, оскільки підписання наказу КНП «Драбівський Центр первинної медико-санітарної допомоги» Драбівської районної ради Черкаської області №25 від 24.01.2020р. «Про виплату премій» відбулося як наслідок рішення комісії з питань виплати диференціації заробітної плати працівникам КНП «Драбівський ЦПМСД» №1 від 23 січня 2020р. та було погоджено з головою Драбівської районної ради, як органу управління майном.

Таким чином підтверджень порушень порядку визначення умов преміювання директором ОСОБА_1 під час підписання та видання вказаного наказу встановлено не було, як і не було отримано достатніх даних, які б дозволили беззастережно зробити висновок про наявність реального конфлікту інтересів. Дії ОСОБА_1 не суперечать службовим чи представницьким повноваженням та не вплинули на об`єктивність та неупередженість під час підписання та видання наказу про виплату премій працівникам КНП «Драбівський Центр первинної медико-санітарної допомоги» Драбівської районної ради Черкаської області №25 від 24.01.2020р.

Суддя приходить до переконання, що достатніх, допустимих та безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП при обставинах, зазначених у протоколах, якими визначаються межі даного судового розгляду, суду не надано, його винуватість у вчиненні вказаних правопорушень поза розумним сумнівом не доведена, оскільки не є доведеним сам факт наявності реального конфлікту інтересів та умислу на вчинення діянь, пов`язаних з корупцією. За цих обставин суд закриває адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Частиною 2 ст. 36 КУпАП передбачено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Так як в провадженні суду мається два адміністративних матеріали по факту вчинення адміністративних правопорушень однією особою, то суд вважає за доцільне об`єднати їх в одне провадження.

Керуючись ст.ст. 36, 172-7, 221, 245, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження адміністративні справи з номерами справ:

№ 692/262/21, № 692/263/21 та присвоїти номер справи № 692/262/21.

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 - провадженням закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Драбівський районний суд.

Повний текст постанови виготовлено 28 квітня 2021 року.

Суддя Л.О. Левченко