Справа № 346/2873/21
Провадження № 33/4808/532/21
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Яремин М. П.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю захисника Дикуна І.В.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 липня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді суду першої інстанції встановлено, що 17 червня 2021 року о 03:15 год. в м. Коломия, по вул. Мазепи, Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mustang», без номерного знаку, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в лікувальному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова є необґрунтованою, судом порушено норми матеріального та процесуального права. Вказує, що суд безпідставно розглянув справу в його відсутність, він не отримував жодного повідомлення про судове засідання. Пояснює, що факт зупинки (на його думку безпричинної) мотоцикла «Mustang» мав місце після 00 год. 17 червня 2021 року, а не в 03 год. 15 хв., як зазначено в протоколі. При цьому, він був впевнений, що ставить свої підписи під документами, які були навіть не заповнені, через правопорушення щодо їзди без посвідчення водія. Поліцейські його запевнили, що не заберуть мотоцикл, якщо він підпише всі документи та вчинить інші дії, про які скажуть. Також вони пояснили, що його не можуть притягувати до відповідальності за ст. 130 КУпАП, оскільки він ніколи не отримував посвідчення водія. Зазначає, що якщо б йому належно роз`яснили, що він підлягає відповідальності за ст. 130 КУпАП, то ніколи б не відмовився пройти будь-який огляд на стан алкогольного сп`яніння, адже взагалі не вживає спиртних напоїв. Наголошує на порушенні права на захист, в тому числі права скористатися допомогою адвоката. Посилається на порушення порядку проведення огляду. Звертає увагу на те, що поліцейський забезпечує доставку осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, в той час згідно з відеозаписом він зупинений о 00:18:17 год., а направлення на огляд видано о 03:20 год. Вказує, що протокол та рапорти не містять відомостей про відсторонення від керування транспортними засобами. Наголошує, що рапорти поліцейських не можуть бути належними та допустимим доказами по справі. Зазначає, що працівники поліції свідомо переривають відеозйомку, при цьому на відеозаписі не зафіксовано як і де складались процесуальні документи. Пояснює, що хоча в направленні на огляд вказано, що в заклад охорони здоров`я його доставив поліцейський, такого не було, а в матеріалах справи не має акту та висновку щодо результатів медичного огляду. Доводить, що він не отримував посвідчення водія, що суд не з`ясував. Підкреслює, що суд не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа взагалі його не мала. Підсумовує, що розглядаючи справу, суд значно відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, захисник Дикун І.В. просив проводити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Оскільки не встановлено обставин, які перешкоджають проведенню апеляційного розгляду, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у його відсутність.

В судове засідання апеляційного суду з`явився захисник Дикун І.В., якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП. Просив скасувати постанову судді, закрити провадження по справі.

Заслухавши доводи захисника Дикуна І.В., перевіривши матеріали справи, дослідивши інші докази, доходжу висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

ОСОБА_1 посилається на те, що він не брав участі під час розгляду справи, оскільки суд першої інстанції не повідомляв його належним чином про розгляд справи, чим порушено його права.

За приписами ст. 268 КУпАП справи про адміністративне правопорушення розглядаються у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Суд першої інстанції прийняв рішення по справі 28 липня 2021 року у відсутність ОСОБА_1 , мотивувавши це тим, що він повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, а саме за зареєстрованим місцем проживання. Крім того, повідомлення про час та місце розгляду вказаної вище справи щодо ОСОБА_1 було розміщено на офіційній веб-сторінці Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

В той час, хоча матеріали справи містять розписки про направлення ОСОБА_1 повісток про виклик до суду 07 липня 2021 року та 28 липня 2021 року, однак докази їх отримання відсутні.

За таких обставин, вважаю, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи.

Тому доходжу висновку, що суддею суду першої інстанції не забезпечено дотримання прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 268 КУпАП України.

Наведене свідчить про порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, гарантованих як Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, так і Конституцією України, зокрема права на захист.

Керуючись ч.ч. 7,8 ст. 294 КУпАП вважаю за необхідне скасувати оскаржену постанову та прийняти нову постанову, після дослідження в повному обсязі матеріалів справи про адміністративні правопорушення.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння знайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядку).

Дослідивши докази в справі про адміністративне правопорушення, оцінивши їх у сукупності та взаємозв`язку, з`ясувавши фактичні обставини справи, доходжу висновку про доведеність факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважаю встановленим, що 17 червня 2021 року о 03 год. 15 хв. по вул. Мазепи, в м. Коломия Івано-Франківської області водій ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки «Mustang», без номерного знаку, з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні апеляційного суду доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 17 червня 2021 року серії ДПР18 499313 (а.с. 1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 17 червня 2021 року (а.с. 3), даними з відеозаписів, які містяться на компакт-диску, (а.с. 4), письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 17 червня 2021 року (а.с. 5), рапортами поліцейських (а.с. 7,8), іншими доказами.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17 червня 2021 року серії ДПР18 499313 (а.с. 1), 17 червня 2021 року о 03 год. 15 хв. по вул. Мазепи в м. Коломия м. Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mustang», без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в лікувальному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений інспектором Коломийського РВП старшим лейтенантом поліції Василишином Ю.В., з заповненням реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .

Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів.

Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

В письмових поясненнях від 17 червня 2021 року (а.с. 5) ОСОБА_1 зазначає, що в обід випив пляшку пива, ввечері керував мотоциклом ««Mustang», без номерного знаку, в м. Коломия по вул. Мазепи, де був зупинений працівниками поліції. Від проходження тесту на алкоголь відмовився. Мотоцикл доставлено по місцю проживання, зобов`язується цього дня його не експлуатувати.

Враховую, що під час оцінки пояснень ОСОБА_1 на час складення протоколу береться до уваги не сам факт визнання чи заперечення особою своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення,а ті фактичні дані, які мають значення для встановлення фактичних обставин у справі про адміністративне правопорушення та оцінюються у сукупності з усіма іншими встановленими відомостями.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2) вбачається, що від такого огляду відмовився ОСОБА_1 , у якого виявлені ознаки алкогольного сп`яніння - почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, запах алкоголю з ротової порожнини.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до Коломийської ЦРЛ від 17 червня 2021 року (а.с. 3) на такий огляд направлявся ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння - почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, запах алкоголю з ротової порожнини.

В рапортах від 17 червня 2021 року (а.с. 7,8) поліцейські ОСОБА_2 та ОСОБА_3 доповідають про те, що цього дня близько 03 год. 15 хв. в м. Коломия по вул. Мазепи було зупинено мотоцикл марки «Mustang», без номерного знаку, під керуванням ОСОБА_1 , оскільки цей транспортний засіб рухався без номерних знаків. В ході спілкування з ОСОБА_1 ними було виявлено такі ознаки алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. Після цього водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідчення на факт вживання алкоголю у встановленому законом порядку за допомогою приладу Alkotest Drager 6820, від чого останній відмовився. Після цього водієві ОСОБА_1 було запропоновано проходження медичного освідчення в лікувальному закладі, а саме КНП «Коломийська ЦРЛ» КРР, водій також категорично відмовився. Тоді складено протоколи за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 2 ст. 126 КУпАП. ОСОБА_4 доставлено по місцю проживання.

Апелянт вказує, що рапорти поліцейських не можуть бути доказом у справі про адміністративне правопорушення. В той час, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховую, що рапорти поліцейських за своїм правовим змістом є документами, якими поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення.

Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Вони підлягають аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами.

Апеляційним судом досліджено відеозаписи, які міститься на компакт-диску «DVD-R» в матеріалах справи (а.с. 4), на яких відображено безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, а саме процес зупинки мотоцикла, встановлення особи водія, як на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» водій відповідає: «Відмовляюся», на пропозицію проти такий огляд в медичному закладі відповідає: «Теж».

Доводи сторони захисту відносно змісту відеозаписів події правопорушення не є слушними, оскільки законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів.

Під час апеляційного розгляду не доведено порушення ст. 266 КУпАП, приписів Інструкції та Порядку.

Відомості, які вбачаються з відеозапису відеореєстратора службового автомобіля, беззаперечно вказують на те, що ОСОБА_1 виконував функції водія під час руху транспортного засобу, а тому є суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 вказує, що факт зупинки мотоцикла «Mustang» мав місце після 00 год. 17 червня 2021 року, згідно з відеозаписом він зупинений о 00:18:17 год., а не в 03 год. 15 хв., як зазначено в протоколі. В той час, в протоколі у відповідності до ст. 256 КУпАП вказано, не час керування чи зупинки, а час вчинення адміністративного правопорушення, яке полягає в відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Докази по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджують, що водій ОСОБА_1 , у якого поліцейськими було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на їх пропозицію відмовився пройти огляд у встановленому законом порядку, тобто як з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу працівником поліції, так і у відповідному закладі охорони здоров`я.

Голослівними є доводи сторони захисту про те, що в направленні в медичний заклад зазначено, що ОСОБА_1 туди доставлено, оскільки у разі якщо водій відмовляється від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, він направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, а ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду в закладі охорони здоров`я після заповнення поліцейським форми відповідного направлення на огляд водія транспортного засобу.

Доводи з приводу відсутності в матеріалах справи акту, висновку щодо результатів медичного огляду та направлення на огляд в заклад охорони здоров`я пізніше ніж протягом двох годин з моменту зупинки, не є слушними, оскільки ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , те, чи був він відсторонений від керування, не підлягають встановленню в межах даної справи, оскільки предметом доказування є саме фактичні дані щодо відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та ці відомості не впливають на висновок про винуватість цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт обґрунтовує свої вимоги з посиланням на правові позиції ВС/КАС. Проте, положення КАС України застосовуються при вирішенні спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, які, зокрема, виникають у зв`язку з винесенням постанов у справах про адміністративні правопорушення іншими уповноваженими органами (посадовими особами), а не судом. КАС України не регулює провадження у справах про адміністративні правопорушення в судах.

Оскільки викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт відмови водія ОСОБА_1 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, його дії містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховую, що згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 є особою, яка не має права керування транспортними засобами.

До апеляційної скарги долучено довідку Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Івано-Франківській області (Філія ГСЦ МВС) (ТСЦ МВС № 2643) від 05 серпня 2021 року про те, що згідно баз даних Єдиного державного реєстру МВС України та бази даних ІАС «АРМОР» ОСОБА_1 посвідчення водія в Територіальних сервісних центрах МВС не видавалось. (а.с. 37).

Приймаючи до уваги, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним, враховую позицією Верховного Суду України. Відповідно до абз. 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Тому, враховуючи обставини згідно з ст. ст. 23, 33 КУпАП, вважаю за необхідне обрати ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Відповідно до норм діючого законодавства, зокрема ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, судовий збір у такому розмірі підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, постанову судді необхідно скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення, стягненням судового збору.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло