Номер провадження: 33/813/1088/21
Головуючий у першій інстанції Науменко А.В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Дерезюк В.В.,

осіб, які з`явилися до судового засідання:

- ОСОБА_1 ,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судові витрати на користь держави в сумі 454 грн.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на невідповідність висновків районного суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, посилається на наступні обставини:

- ОСОБА_1 не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, так як він не був учасником дорожнього руху, а перебував в будівлі бензоколонки на прилеглій території, що не є дорогою і всі порушення на ній відбуваються згідно Закону України «Про охорону праці» та Правил пожежної безпеки.

Як вказує апелянт, в його діях відсутнє порушення п. 10.1 ПДР України, оскільки автозаправна колонка не належить до учасників дорожнього руху. Тобто, пошкодження автозаправної колонки не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та порушень п. 10.1 ПДР України;

- на колонці є працівник (заправник), який заправляє автомобілі та є відповідальним за безпеку, у тому числі протипожежну, а також регулює рух транспорту.

Апелянт пояснює, що заправник, який не витягнув «пістолет» з його автомобіля, знаходився біля правої задньої двері автомобіля (де знаходиться бензобак), заслонив своїм тілом видимість і крикнув апелянту, щоб він від`їжджав. Подивившись в дзеркало заднього виду та виконуючи вказівку заправника, апелянт був упевнений, що ніяких правил не порушував, і тому намагався від`їхати від АЗК і зупинитись в іншому місці на території АЗК;

- на місце пригоди за викликом апелянта приїхали співробітники Портофранківського відділу поліції і пояснили, що ця подія не є ДТП, та запропонували скласти акт пошкодження бензоколонки й автомобілю, проте керівник АЗС відправила цих працівників поліції і викликала інших співробітників патрульної поліції, які за вказівною керівника АЗС склали протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. При цьому поліцейські визнали потерпілим не юридичну особу, яка є власником бензоколонки, а фізичну особу, навіть не вказуючи його посаду;

- судове засідання по справі було призначено на 16.07.2021 року. 13 липня 2021 року апелянт подав до суду письмові пояснення з клопотанням про виклик свідків. Під час судового засідання аудіозапис не здійснювався, головуючий суддя не дав апелянту можливість пояснити причину скоєння пригоди, перебивши початок його пояснення, головуючий суддя тільки запитав, чи він був за кермом автомобіля та чи ознайомився він із правими, передбаченими ст. 268 КУпАП. Апелянт наголошує, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП.

За вказаних обставин апелянт просить скасувати постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2021 року та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Крім того, апелянт ставить питання про виклик та допит свідків, а саме інспектора взводу 1 роти 7 батальйону 1 полку УПП в Одеській області ДПП молодшого лейтенанта ОСОБА_3, інспектора взводу 1 роти 7 батальйону 1 полку УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_4, потерпілого ОСОБА_2 , працівників Портофранківського ВП, які чергували 14.06.2021 року та виїжджали на місце події.

Дослідивши уважно матеріали справи, заслухавши пояснення учасника судового засідання, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з підстав, зазначених у цій постанові.

Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 124 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Оскаржувана постанова суду першої інстанції мотивована тим, що вина правопорушника доведена наявними в матеріалах справи доказами.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками районного суду.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №077174 від 14.06.2021 року, згідно до якого водій ОСОБА_1 14 червня 2021 року о 13 годині 30 хвилин у м. Одеса по вул. Балківська, буд. 1 «З», керуючи транспортним засобам Chevrolet, державний номерний знак НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, в результаті чого пошкодив заправну колонку АЗС ТОВ «Євро Смарт Пауер» «БРСМ». Внаслідок ДТП отримано механічні пошкодження заправної колонки, чим завдано матеріальні збитки. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП (а. с. 2);

- схема місця ДТП, яка сталася 14.06.2021 року о 13 год. 30 хв. в м. Одеса на вул. Балківська, 1 «З», відповідно до якої в результаті ДТП автомобіль Chevrolet, державний номерний знак НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження у вигляді деформації правого заднього крила. ТОВ «Євро Смарт Пауер» отримав механічні пошкодження, а саме розбито екран паливороздавальної колонки, пошкодження розривної муфти, пошкодження паливороздавального крану (а. с. 3);

- пояснення ОСОБА_2 , представника ТОВ «Євро Смарт Пауер», які надані 14.06.2021 року та з яких вбачається, що останній просить прийняти міри до водія авто Chevrolet, державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки здійснюючи заправку свого авто на автозаправній станції БРСМ за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 1 (ТОВ «Євро Смарт Пауер), не впевнився в безпечності руху та почав рух свого авто, не вийнявши паливороздавальний пістолет з баку, чим спричинив шкоду ТОВ «Євро Смарт Пауер», а саме: розбив екран паливороздавальної колонки, зламав розривну муфту, зламав паливороздавальний кран. Сума загальної шкоди складає приблизно 50 000 грн (а. с. 4);

- пояснення ОСОБА_1 від 14.06.2021 року, згідно яких останній відмовився від пояснень, у зв`язку з поганим самопочуттям (біль в серці та голови) (а. с. 5).

Щодо доводів апеляційної скарги, що в діях апелянта відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, оскільки останній не був учасником дорожнього руху, перебував в будівлі бензоколонки, діяльність на якій регулюється іншими нормами національного законодавства, ніж Правилами дорожнього руху України, апеляційний суд зазначає наступне.

Диспозиція статті 124 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

За приписами пункту 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Як визначають Правила дорожнього руху України (пункт 1.10):

- автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, в тому числі в населеному пункті, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, і обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій);

- учасник дорожнього руху - це особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному;

- водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі;

- дорожньо-транспортна пригода подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки;

В силу п. 1.5 Правил дорожнього руху України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. п. «а», «д» п. 2.3 Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; не вчиняти дій, внаслідок яких може бути пошкоджено автомобільні дороги та їх складові, а також завдано шкоди користувачам.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі.

Як роз`яснено в абзаці третьому пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Як встановлено з протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 №077174 від 14.06.2021 року водій ОСОБА_1 14 червня 2021 року о 13 годині 30 хвилин у м. Одеса по вул. Балківська, буд. 1 «З» керував транспортним засобам Chevrolet, державний номерний знак НОМЕР_1 , та перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, в результаті чого пошкодив заправну колонку АЗС ТОВ «Євро Смарт Пауєр» «БРСМ». Внаслідок ДТП отримано механічні пошкодження заправної колонки, чим завдано матеріальні збитки.

Пошкодження майна ТОВ «Євро Смарт Пауер» в результаті ДТП, що мало місце 14.06.2021 року о 13 годині 30 хвилин у м. Одеса по вул. Балківська, буд. 1 «З» за участі автомобілю Chevrolet, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , підтверджено схемою місця ДТП, що приєднано до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 №077174 від 14.06.2021 року.

Також здійснення ОСОБА_1 керування автомобілем 14.06.2021 року під час подій, що розглядаються, підтверджується поясненнями ОСОБА_2 від 14.06.2021 року.

Факт руху на автомобілі під час вказаних подій не заперечується і апелянтом в апеляційній скарзі.

Отже, як вбачається з встановлених у справі обставин внаслідок дій ОСОБА_1 ТОВ «Євро Смарт Пауер» спричинено пошкодження паливно-заправної колонки, розташованої на АЗС «БРСМ» по вул. Балківській 1 «З» в м. Одесі.

При таких обставинах, вбачається, що ОСОБА_1 скоїв ДТП, керуючи автомобілем на території АЗС, на якій передбачено рух транспортних засобів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на положення Закону України «Про охорону праці», як на нормативно-правове підґрунтя діяльності на АЗС, що визначають основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища.

Між тим Правила дорожнього руху України встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», який в свою чергу, визначає правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища.

На переконання апеляційного суду, дії апелянта з порушення вимог щодо безпечного керування транспортними засобами, в наслідок яких спричинено матеріальну шкоду юридичній особі, підпадають під правове регулювання Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим районним судом правильно кваліфіковано дії особи за ст. 124 КУпАП, а тому доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення не заслуговують уваги.

З приводу тверджень апелянта, що на колонці є працівник, який заправляє автомобілі та є відповідальним за безпеку, регулює рух транспорту, та за вказаних подій заправник, який не витягнув «пістолет» з автомобіля апелянта, знаходився біля правої задньої двері автомобіля (де знаходиться бензобак), заслонив своїм тілом видимість і крикнув апелянту, щоб він від`їжджав, апеляційний суд вважає за необхідне вказати, що згідно пункту 1.5. Правил дорожнього руху України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Крім того, пункт 1.3. Правил дорожнього руху України встановлює, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Так, пункт 10.1. Правил дорожнього руху України, що ставиться в порушення апелянтом, передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З аналізу даної норми вбачається повна відповідальність водіїв за забезпечення безпеки дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням або зміною напрямку руху.

У зв`язку з чим, твердження апелянта про провину заправника, який не витягнув «пістолет» з автомобіля апелянта, заслонив своїм тілом видимість і вказав апелянту про можливість руху, не приймаються апеляційним судом, оскільки саме на водія покладається зобов`язання впевнитися в безпечності руху, а відповідних доказів щодо порушень працівника автозаправної станції матеріали справи не містять, зокрема не вказано про такі порушення і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Доводи апелянта щодо складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП працівниками поліції за вказівкою керівника АЗС жодним чином не спростовують правомірність притягнення апелянта до адміністративної відповідальності, оскільки матеріали справи не містять доказів порушення працівниками поліції вимог законодавства під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , не зазначено про такі порушення і апелянтом під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Слід зазначити, що матеріали справи містять копію заяви потерпілого про вчинене кримінальне правопорушення, яка подана ОСОБА_1 30.06.2021 року на ім`я Начальника управління Департаменту внутрішньої безпеки НП в Одеській області та в якій ОСОБА_1 просив провести службове розслідування щодо зловживання та службового підроблення документів інспектором взводу 1, роти 7 полку УПП в Одеській області ДПП молодшого лейтенанта ОСОБА_3. Разом з тим, відомостей щодо результатів проведення службового розслідування згідно вказаної заяви апелянтом до суду не надано та матеріали справи не містять. У зв`язку з чим, такий доказ не може бути визнаний судом як належний та достатній факт викривлення працівниками поліції дійсних обставин справи, які встановлені судом і на підставі яких суд першої інстанції набув висновку про вину ОСОБА_1 , яка останнім і оспорюється.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що на місці вчинення ДТП і оформлення матеріалів справи ОСОБА_1 , скориставшись своїм правом, відмовився від надання будь-яких пояснень щодо події, яка сталася 14.06.2021 року на АЗС «БРСМ» по вул. Балківській, 1 «З» в м. Одесі.

Посилання ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції на погане самопочуття і у зв`язку з цим неможливість надання пояснень, апеляційним судом оцінюються критично, оскільки не підтверджені належними і допустимими доказами про неможливість ОСОБА_1 за станом здоров`я елементарно викласти свою версію обставин, які мали місце 14.06.2021 року на АЗС «БРСМ» по вул. Балківській, 1 «З» в м. Одесі, та претензій до працівників поліції щодо оформлення матеріалів адміністративної справи.

Щодо посилання апелянта про визначення працівниками поліції в якості потерпілого фізичної особи, апеляційний суд зауважує, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 №077174 від 14.06.2021 року потерпілим вказано ОСОБА_2 , як представника ТОВ «Євро Смарт Пауер». Тобто, ОСОБА_2 діє не самостійно, а виключно в інтересах довірителя - ТОВ «Євро Смарт Пауер».

На виконання вимог процесуального закону щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд, розглядаючи справу в апеляційному порядку в присутності апелянта, тим самим забезпечив реалізацію ним його прав, визначених ст. 268 КУпАП, в тому числі, право бути присутнім в судовому засіданні, надавати суду пояснення та докази. Таким чином, постанова суду першої інстанції з підстав, що під час судового засідання в суді першої інстанції аудіозапис не здійснювався та районний суд не надав можливості ОСОБА_1 надати пояснення, не може бути скасована, оскільки такі доводи, а так само не здійснення допиту у суді першої інстанції свідків та поліцейських, з урахуванням обставин, які встановлені судом, перевірені апеляційним судом, не надають підстав для висновку, що зазначені в апеляційній скарзі доводи дійсно вплинули на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Крім того, до матеріалів справи приєднано письмові пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що були надані останнім до суду першої інстанції, та в оскаржуваній постанові суду надано критичну оцінку таким поясненням ОСОБА_1 .

Під час апеляційного розгляду справи апеляційним судом не встановлено порушення судом першої інстанції вимог закону, що закріплені в ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП.

Щодо клопотання апелянта до суду апеляційної інстанції про виклик та допит свідків апеляційний суд вказує, що таке клопотання не підлягає задоволенню, у зв`язку з тим, що докази, які містяться в матеріалах справи та були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи в своїй сукупності, в повній мірі надають можливості встановити обставини справи, що розглядається, оскільки є допустимими, тобто вони отримані та досліджені в законний спосіб, належними, так як вони стосуються подій, що сталися 14.06.2021 року та інкримінуються ОСОБА_1 , достатніми, у зв`язку з тим, що вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, а отже будь-яких сумнівів в їхній достовірності у суду апеляційної інстанції не викликають, тобто відсутня необхідність у задоволенні клопотання про виклик та допит свідків.

Зважаючи на вказане, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, на законність судового рішення не впливають, фактично стосуються переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано повну та об`єктивну оцінку.

За відсутності належних, допустимих та достатніх доказів, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 розцінюються апеляційним судом, як спосіб самозахисту з метою уникнення від відповідальності.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов до висновку, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

На підставі викладеного й керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2021 року - залишити без змін

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе