Справа № 487/8263/21
Провадження № 3/487/2382/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря: Попович В.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомо, за ст.124 КпроАП України

ВСТАНОВИВ:

23.02.2021 року 19:00 год. в м. Миколаєві по вул. Чкалова, в районі буд. 110, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Audi Q7» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ) здійснюючи рух в середній смузі для руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та відповідно, не реагував на її зміни, не контролював рух свого транспортного засобу, хоча зобов`язаний був це постійно робити і мав таку можливість, перед початком здійснення маневру перестроювання з середньої в крайню ліву смугу для руху, не переконався в тому, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руру, не надав переваги в русі транспортному засобу «TOYOTA FS CRUISER» (державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, здійснив перестроювання в крайню ліву смугу руху. Внаслідок чого водій транспортного засобу «TOYOTA FS CRUISER» (державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 був змушений для уникнення зіткнення різко змінити швидкість руху та напрямок руху, внаслідок чого втратив керування над своїм автомобілем та допустив виїзд за межі проїзної частими з подальшим контактуванням з нерухомим об`єктом, а саме, деревом. Внаслідок ДТП, транспортний засіб отримав механічні пошкодження та водій транспортного засобу «TOYOTA FS CRUISER» (державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, чим завдано матеріальні збитки. Тим самим, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3-б, 10.1, 10.3 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Руденко В.В. не з`явилися, надали до канцелярії суду заяву, про розгляд справи за їх відсутності. ОСОБА_1 провину у вчиненому визнав, просив призначити йому мінімальне покарання в межах санкції ст. 124 КУпАП.

Окрім того, захисник 13.12.2021 ркоу ОСОБА_3 надав до канцелярії суду клопотання, яким просив врахувати наявність у ОСОБА_1 на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та відсутність у потерпілого ОСОБА_5 у відповідності до поданої останнім заяви претензій до ОСОБА_6 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Положеннями ст. 280 КпроАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КпроАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КпроАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 124 КпроАП України передбачена відповідальність в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 2.3 «Б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 10.3 ПДР України визначено, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Вина ОСОБА_1 у вчинені вказаного правопорушення підтверджується наступними матеріалами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ№301780 від 05.11.2021 року, постановою про закриття кримінального провадження від 30.09.2021 року, протоколом огляду місця ДТП від 23.02.2021 року, схемою ДТП від 23.03.2021 року, протоколом огляду місця події від 23.02.2021 року, акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 23.02.2021 року, протоколом допиту ОСОБА_1 від 13.04.2021 року, протоколом допиту ОСОБА_2 від 14.04.2021 року, довідкою УПП від 05.11.2021 року.

Таким чином, суд приходить до висновків, що ОСОБА_1 своїми діями скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

З огляду на викладене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника,ступінь його вини, суд вважає що виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових правопорушень можливо шляхом призначення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті, яке є необхідним і достатнім, та згідно ст. 23 КпАП України, відповідає меті адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що визначено ст. 4 Закону України « Про судовий збір» в новій редакції.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.40-1,278,280,283,284 КУпАП України

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн.

(Отримувач Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Рахунок UA0014001 Код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 454,00 грн. у дохід держави (номер рахунку (IBAN): UA0014480 Отримувач: Миколаїв.ГУК/Заводськ.р-н/22030101 Код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030 Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.) Код класифікації доходів бюджету: 22030101).

Постанова може бути оскаржена в Миколаївському апеляційному суді через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя: С.В. Щербина