Справа № 199/6384/21
Провадження (3/199/3420/21)
ПОСТАНОВА

іменем України

26.08.2021 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Савченко Є.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівником поліції місцем проживання зазначена адреса: АДРЕСА_1 , у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

11.07.2021 року, о 15:30 год., в м.Дніпро, по вул. Передовій, 150, ОСОБА_1 керував ТЗ м-2140 № 34079 ДП з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей звужені та не реагують на світло, нестійка хода, млява мова. Згідно з висновком № 3191 від 11.07.2021 року КП ОМПЦЛЗ ДОР, ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України, повторно протягом року.

ОСОБА_1 був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовою повісткою, яка направлялася поштою, а також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності не з`явилася в судове засідання, при тому, що вона обізнана про розгляд даної справи, визнано можливим розгляд справи у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Обставини справи підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 018569 від 05.08.2021 року, де викладені обставини скоєння правопорушником ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, з яким останній ознайомлений, не був, оскільки за викликом до підрозділу патрульної поліції від 28.07.2021 року останній не з`явився;

- рапортом працівника поліції від 05.08.2021 року, де викладені обставини скоєння правопорушником ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП;

- відеозаписом, знятого на нагрудні камери відеоспостереження працівників поліції, де зафіксований факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП;

- висновком КП ОМПЦЛЗС ДОР № 3191 від 11.07.2021 року (дата заповнення 25.07.2021 року), відповідно до якого, ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння;

- відомостями про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська, від 27.05.2020 року; за ч.2 ст.130 КУпАП, постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська, від 11.11.2020 року.

Дослідивши наявні докази, вважаю, що ОСОБА_1 винний в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння, чим були порушені вимоги п.2,9 «а» Правил Дорожнього руху, вчинене особою, повторно протягом року.

Призначаючи вид адміністративного стягнення, враховую характер і міру громадської небезпеки скоєного, особу правопорушника, те, що ОСОБА_1 не спростував факти, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та не надав суду відомостей, про оскарження обставин адміністративного правопорушення та кваліфікацію його дій.

Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_1 такого виду адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами, виходжу з того, що відповідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27.05.2020 року, в якій, згідно довідки Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області від 21.10.2020, ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував.

За таких обставин слід враховувати роз`яснення, яке міститься в п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зі змісту якого слідує, що суди не вправі застосовувати таке стягнення, як позбавлення права керувати транспортними засобами, тоді, коли винна особа взагалі його не має.

У зв`язку з викладеним та враховуючи суспільну небезпеку скоєного ним правопорушення, що могли бути завдані його діями збитки або настанням негативних тяжких наслідків, вважаю можливим призначити ОСОБА_1 єдине, встановлене санкцією ч.2 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки відсутні відомості що він належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Крім того, з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) підлягає стягнення на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у сумі 454,00 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.283,284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) накласти адміністративне стягнення за ч.2 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь держави 454 гривні 00 копійок судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: Є.М.Савченко