Справа № 591/5780/21 Провадження № 3-зв/591/14/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2021 року Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Сибільова О.В., за участю секретаря Бабич Ю.О., розглянувши в судовому засіданні заяву про самовідвід судді Ніколаєнко О.О. по справі за адміністративним протоколом, складеним відносно ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває зазначена справа, по якій суддею Ніколаєнко О.О. заявлено самовідвід, мотивований тим, що ОСОБА_1 , відносно якої складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є присяжною Зарічного районного суду м. Суми, а обставини зазначені в протоколі безпосередньо пов`язані з участю ОСОБА_1 як присяжної в Зарічному районному суді м. Суми.

Учасники в судове засідання не з`явились.

Суд, дослідивши надані матеріали, приходить наступних висновків.

Так, інформацією з матеріалів заяви судді про самовідвід (підстави для недовіри якій відсутні) та з матеріалів справи, в якій міститься копія відповідного рішення Сумської міської ради, підтверджено, що дійсно ОСОБА_1 є присяжною Зарічного районного суду м. Суми, а обставини правопорушення, наведені в протоколі, безпосередньо пов`язані з цією діяльністю.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 8 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна людина має право на справедливий суд.

Ч. 1 ст. 21 КПК України гарантоване кожному право на справедливий розгляд справи неупередженим судом.

П. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України визначено, що суддя не може брати участь в кримінальному провадженні, якщо існують обставини, які можуть викликати сумнів в його неупередженості.

Чинним законодавством України про адміністративні правопорушення не передбачено порядок вирішення заяв та клопотань про відвід судді, у зв`язку з чим необхідно застосувати аналогію права та аналогію закону і застосувати у даному випадку вимоги чинного кримінального процесуального законодавства України, яке регулює аналогічні відносини щодо вирішення клопотань про відводи.

Ч. 2 ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Згідно зі ст. 63 вказаного Закону присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя, при цьому, згідно п.п. 1, 2, 4-6 ч. 7 ст. 56 вказаного Закону, виконує обов`язки, що передбачені для судді.

Зазначені обставини, зумовлені тим, що ОСОБА_1 є присяжною Зарічного районного суду м. Суми, а склад правопорушення інкримінований їй в провину безпосередньо пов`язаний з виконанням нею цих функцій в нашому суді, можуть викликати сумніви у стороннього спостерігача в неупередженості суду та в будь-яких прийнятих рішеннях в цьому провадженні, а також викликати привід для маніпуляцій з цією інформацією будь-якої зі сторін в справі, у разі невдоволення прийнятим судовим рішенням.

Враховуючи такі обставини заявлений самовідвід належить задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 21, 75-81 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити заяву про самовідвід судді Ніколаєнко Оксани Олексіївни по справі № 591/5780/21, провадження № 3/591/2084/21, за протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Постанова не оскаржується.

Суддя О.В. Сибільов