ЄУН № 337/1414/21
Провадження № 3/337/482/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючої судді Ширіної С.А.,

за участю: секретаря Бикової С.Б.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Логачова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя справу, яка надійшла з відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого ФОП ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Роз`яснені права передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №161068 від 05.03.2021 року, ОСОБА_1 ,05.03.2021 року о 15-30 годині в м. Запоріжжя вул. Істоміна керуючи автомобілем «Nissan Leaf»,державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: бліде обличчя, не реагування зіниць очей на світло, відсутність мокротиння з порожнини рота . Від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що на пропозицію поліцейського пройти медичний огляд на стан сп`яніння він відмовився, оскільки зазначені підозри поліцейського були необґрунтованими, так як будь яких ознак вживання наркотичних засобів або алкоголю в нього під час зупинки не було, його огляд працівником поліції в установленому порядку на місці зупинки не здійснювався, до закладу охорони здоров`я в установленому порядку він не направлявся. Працівник поліції, на власний мобільний телефон, записав фрагмент їх розмови в салоні службового автомобіля без свідків. Після чого поліцейський надав йому бланк протоколу, який він підписав, так як його не було відсторонено від керування транспортним засобом та повернуто документи,він вважав, що це формально та без будь яких негативних наслідків. Після чого, о 18-40 год. він самостійно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у КНП «ОКЗНПД» ЗОР та будь яких ознак алкогольного сп`яніння у нього виявлено не було. Крім того, у лікаря нарколога на обліку він не перебуває. Зазначив, що інші матеріали справи не відповідають відомостям протоколу ААБ №161068, а саме до матеріалів долучено пояснення свідка ОСОБА_3 , а в протоколі зазначено свідка ОСОБА_3 .В поясненнях свідків вказано, що він мав ознаки алкогольного сп`яніння :запах з порожнини рота, почервоніння очей,тремтіння рук, в той час,як в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння: бліде обличчя, не реагування зіниць очей на світло, відсутність мокротиння з порожнини рота. З відеозапису не вбачається, що він керував автомобілем. Відеозапис зроблено не спеціальним аудіо-відеозаписуючим пристроєм, а на мобільний телефон поліцейського, не вказана дата відео зйомки. Оскільки матеріали справи містять суперечності,просить винести відносно нього постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Під час судового розгляду захисник ОСОБА_1 - адвокат Логачов В.В. просиввинести відносно ОСОБА_1 постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП .

В судовому засіданні за участі ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Логачова В.В., було досліджено відеофайл долучений поліцейським СРПП ВП № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.245 КУпАП,завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне,всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи,вирішення її в точній відповідності з законом,забезпечення виконання винесеної постанови,а також виявлення причин та умов,що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень,запобігання правопорушенням,виховання громадян у дусі додержання законів,зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння , чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції.

Із аналізу положень вказаної норми Закону слід зробити висновок, що під час розгляду даної категорії справ однією з обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1та ч.2 ст. 130 КУпАП, є керування особою транспортним засобом.

Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Так, на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення працівниками поліції до суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 161068 від 05 березня 2021 року, пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 рапорт поліцейського СРПП ВП № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 та відеофайл з відеокамери працівників поліції.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «При розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Суддя, також враховує практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися до кримінальним цілей, застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 39 рішення «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року, заява № 16347/02, п. 1 резолютивної частини рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року, заява № 17888/12), обґрунтовуючи їх, зокрема, характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

Під час розгляду справи, суттєвих порушень допущених працівниками поліції при його складанні не виявлено. Протокол про адміністративне правопорушення містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Кодексом про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови) , що приймається в конкретній справі. В ній зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації .

Відповідно до вимог ст.245, ст.280, ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні а також інші обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів,

що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до пункту 7 Порядку, уповноважена особа Державтоінспекції забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 9 КУпАП передбачає винність діяння, як обов`язкову ознаку складу правопорушення.

Вислухавши ОСОБА_1 , адвоката Логачова В.В.,дослідивши матеріали адміністративної справисуддя приходить до висновку, що провина правопорушника повністю підтверджується матеріалами адміністративного правопорушення, а саме:

- обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №161068 у відповідності до якого ОСОБА_1 05.03.2021 року о 15-30 годині в м. Запоріжжя по вул. Істоміна керував транспортним засобом автомобілем «Nissan Leaf»,державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: бліде обличчя, не реагування зіниць очей на світло, відсутність мокротиння з порожнини рота. Від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. ;

- диском з відеозаписом події від 05.03.2021 року;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння;

- даними направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ,згідно якого огляд ОСОБА_1 не проводився в зв`язку з відмовою водія;

- рапортом поліцейського СРПП ВП № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Коновалюка Д.О.,згідно якого під час несення служби 05.03.2021 року, було зупинено автомобіль «Nissan Leaf»,державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: бліде обличчя, не реагування зіниць очей на світло, відсутність мокротиння з порожнини рота. Від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох свідків.

Дані відеозапису з відеокамери поліцейського СРПП ВП № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Коновалюка Д.О, який здійснював оформлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУАП, долученого до матеріалів справи, повністю підтверджують викладені у протоколі обставини.

Суддя вважає, що надані суду докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення, та винуватість в ньому ОСОБА_1 . Підстав сумніватися в достовірності вказаних доказів у судді немає.

Суддя зазначає, що положення пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, встановлюють обов`язки водіїв механічних транспортних засобів на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння , впливу наркотичних чи токсичних речовин, а стаття 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.1.3. та п.1.9. ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність, згідно із законодавством.

Не заслуговують на увагу доводи адвоката Логачова В.В., щодо відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , а саме те, що будь яких ознак вживання наркотичних засобів або алкоголю в нього під час зупинки у ОСОБА_1 не було, його огляд працівником поліції в установленому порядку на місці зупинки не здійснювався ,оскільки поліцейський діяв відповідно до п. 2.5 ПДР України та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Доводи ОСОБА_1 про те, що до закладу охорони здоров`я в установленому порядку він не направлявся спростовуються даними направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ,згідно якого огляд ОСОБА_1 не проводився в зв`язку з відмовою водія.

Згідно долученого до матеріалів адміністративної справи диску з відеозаписом події вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Крім того, відповідно до протоколу серії ААБ№ 161068 від 05.03.2021р. ОСОБА_1 надав пояснення про те, що відмовляється їхати до лікарні, про що поставив свій підпис.

Твердження ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, а саме працівник поліції, на власний мобільний телефон, записав фрагмент їх розмови в салоні службового автомобіля без свідків. З відеозапису не вбачається, що він керував автомобілем, суддя вважає непереконливими, так як матеріали адміністративної справи не містять зауважень щодо відсутності свідків під час відмови ОСОБА_1 від медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі та про те, що останній не керував 05.03.2021 року о 15-30 годині в м. Запоріжжя по вул. Істоміна автомобілем «Nissan Leaf», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Крім того, відповідно до відеозапису, ОСОБА_1 на питання поліцейського відповів, що керував автомобілем «Nissan Leaf».

Також, ОСОБА_1 не заперечував своєї присутності в службовому автомобілі співробітників СРПП ВП № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області 05.03.2021 року о 15-30 годині, в м. Запоріжжя по вул. Істоміна.

Таким чином, факт перебування ОСОБА_1 05 березня 2021 року за кермом транспортного засобу «Nissan Leaf»,державний номерний знак НОМЕР_2 , є доведеним.

Також, не заслуговують на увагу доводи адвоката Логачова В.В., щодо неналежного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення так як фіксація правопорушення здійснювалася не з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників поліції,а застосовувалася відеокамера мобільного телефону,оскільки застосування відеокамери співробітниками поліції відбувалося відповідно до вимог Закону України "Про Національну поліцію".

Щодо невідповідності прізвища свідка ОСОБА_3 , зазначеного в протоколі, прізвищу свідка ОСОБА_3 ,зазначеного письмових поясненнях, суддя вважає несуттєвими та такими,що не спростовують обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання адвоката Логачова В.В. стосовно того, що в поясненнях свідків зазначено про відмову ОСОБА_1 від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння написані поліцейським, а тому є недопустимими доказами, не заслуговують на увагу, оскільки будь-яких вимог щодо шаблону надання пояснень нормами чинного законодавства не передбачено, а зміст зазначених письмових пояснень свідків щодо відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції повністю збігається із даними відеофіксації.

Як вбачається з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1248 КНК «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР складеного лікарем ОСОБА_6 05.03.2021р. о 18-50 год., який надав суду ОСОБА_1 , ОСОБА_1 за особистою заявою пройшов огляд 05.03.2021 року о 18-40 годині. Ознак сп`яніння не виявлено.

Але, суддя не приймає даний висновок як доказ того, що ОСОБА_1 у стані сп`яніння 05.03.2021 року не перебував, оскільки відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п.2.5 ПДР України, а саме за відмову пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

З вищезазначених підстав суддя відхиляє надану ОСОБА_1 довідку № 1213 від 06.04.2021 про те що ОСОБА_1 під спостереженням нарколога в КНП «ОКЗ НПД» ЗОР не перебуває.

Слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

На підставі викладеного, суд визнає показання ОСОБА_1 щодо відсутності його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суперечливими, та непереконливими, оскільки вони не спростовують встановлених в судовому засіданні обставин справи.

З урахуванням наведеного, вина ОСОБА_1 у порушенні п.2.5. ПДР України та скоєнні правопорушення доведена повністю, суд його дії кваліфікує за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він,особа, яка керувала транспортним засобом,відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції, а відтак підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

Згідно із ч.1ст.130 КУАП за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачена відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Враховуючи наведене, на ОСОБА_1 накладається єдине та безальтернативне адміністративне стягнення, яке передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, яка діяла на час вчинення правопорушення, враховуючи вимоги ст.8 КУпАП щодо відсутності зворотної дії в час закону, який посилює відповідальність за адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст.23,33, 130, 221, 245,248,249,251,252, 283, 287-29 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником в прибуток держави не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу за наступними реквізитами: Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл/Запорізька обл/21081300, Код ЄРДПОУ отримувача: 37941997, Код банку (МФО): 899998, Рахунок : UA0008001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300.

У разі несплати в продовж 15 днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, на підставі ст. 308 КУпАП стягнути у примусовому порядку з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 подвійний розмір штрафу, тобто 20 400,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави ( Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Отримувач коштів : ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код ЄДРПОУ отримувача : 37993783; Номер рахунку отримувача : UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106)судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 454,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Хортицький районний суд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її постановлення.

Суддя: С.А. Ширіна

28.04.2021