БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1567/2021 Провадження № 3/497/611/2021
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.09.2021 року м.Болград

Суддя Болградського районного суду Одеської області, Кодінцева Світлана Володимирівна, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград Одеської області, громадянина України, не інваліда, одруженого, маючого на утриманні 3-х неповнолітніх дітей, військовослужбовця заступника начальника Болградського РТЦК та СП з рекрутингу та комплектування, зареєстрованого за адресою: в/ч НОМЕР_1 , яка розташованаза адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 07.10.2016 року Болградським РС ГУ ДМС, РНОКПП НОМЕР_3 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст. 172-14 ч.2, 172-16 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Майор ОСОБА_1 , проходячи військову службу на посаді Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи відповідальним за забезпечення охорони державної таємниці, іншої інформації з обмеженим доступом, технічного захисту інформації та здійснення контролю за їх станом, в період часу з 20 серпня 2020 року по жовтень 2020 року, у перевищення своїх службових (посадових) повноважень, надав дозвіл на роботу у Болградському РТЦК та СП сторонній, цивільній, не уповноваженій на те особі, а саме гр. ОСОБА_2 , зі службовими документами (службовою інформацією), які відповідно до проведеної судової експертизи носять військовий характер та мають гриф обмеження доступу «Для службового користування», витік яких міг завдати шкоди національній безпеці України, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-14 КУпАП, а саме: перевищення військовою службовою особою службових повноважень, вчинене в умовах особливого періоду.

За даним фактом прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Копанською А.А. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-14 КУпАП.

Крім того, Майор ОСОБА_1 , проходячи військову службу на посаді Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи відповідальним за забезпечення охорони державної таємниці, іншої інформації з обмеженим доступом, технічного захисту інформації та здійснення контролю за їх станом, будучи наділеним організаційно-розпорядчими повноваженнями як військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив бездіяльність військової влади в період з 20.08.2020 року по жовтень 2020 року, що виразилось у нездійсненні доповіді вищестоящему керівництву про факт доступу до службової документації (інформації), яка носить військовий характер та, відповідно до висновку експертизи з питань державних таємниць від 17.02.2021 року, має гриф обмеження доступу «Для службового користування», сторонньої особи, а саме гр. ОСОБА_3 , та у не призначенні відповідної перевірки фактів витоку службової інформації в період з 20 серпня 2020 року по жовтень 2020 року, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-16 КУпАП, а саме: бездіяльність військової влади, тобто умисне не виконання військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків, вчинене в умовах особливого періоду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повністю визнав свою провину у вчиненні вказаного правопорушення. Пояснив, що приблизно з 2017 року гр. ОСОБА_2 працював у Болградському РТЦК та СП на посаді сезонного працівника, а саме кочегара. ОСОБА_2 був колишнім працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 та знав нюанси роботи з документами, тому йому був наданий негласний дозвіл на продовження праці на зазначеному напрямку. Будучи призначеним на посаду військового комісара, він, ОСОБА_1 залишив ОСОБА_2 працювати з документами, тому що він допомагав начальнику відділення офіцерів запасу та кадрів в його роботі, а саме вести нетаємне діловодство. Він нікому не доповідав про цей випадок та службове розслідування з приводу можливого витоку службової інформації не призначав. Офіційно працевлаштувати гр. ОСОБА_2 він також не міг, оскільки вільних посад не було, а на які були вільні, ОСОБА_2 не мав відповідного рівня освіти. Вину у вчиненому правопорушенні визнав, щиро розкаявся та просив суд строго його не карати.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку за таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Статтею 7 КУпАП врегульовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідальність настає:

- за ст.172-14 ч.2 КУпАП за перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, вчинені в умовах особливого періоду;

- за ст.172-16 ч.2 за умисне невжиття заходів щодо припинення кримінального правопорушення, що вчиняється підлеглим, або ненаправлення військовою службовою особою до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, а також інше умисне невиконання військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків, вчинені в умовах особливого періоду.

Вина ОСОБА_1 в інкримінованих йому правопорушеннях підтверджується:

- протоколами про адміністративні правопорушення № 9-2021 та № 10-2021 від 25.08.2021 року (а.с.3-9, 74-80),

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.10-12, 81-83),

- витягом із наказу № 135 від 20.08.2020 року (а.с.13,84),

- витягом із наказу № 99 від 20.08.2020 року (а.с.14,85),

- витягом з ЄРДР від 13.10.2020 року (а.с.18-19, 89-90),

- витягом із наказу № 12 від 13.10.2020 року (а.с.42,113),

- висновком експертизи з питань таємниць (а.с.45-63, 116-134),

- постановою про закриття кримінального провадження від 15.07.2021 року (а.с.64-66, 135-137),

- копією посвідчення офіцера ОСОБА_1 (а.с.67,138),

- особистими поясненнями ОСОБА_1 наданими в суді.

Всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених:
-ч.2 ст. 172-14 КУпАП за кваліфікаційною ознакою: перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, вченене в умовах особливого періоду;
-ч.2 ст. 172-16 КупАП за кваліфікаційною ознакою: - умисне невиконання військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків, вчинені в умовах особливого періоду.
При призначенні ОСОБА_1 покарання враховується характер вчинених правопорушень, особа правопорушника, ступінь його провини, майнове положення.
Відповідно до приписів ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
З урахуванням викладеного, а також характеру вчинених правопорушень, особи правопорушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність та інші вимоги ст. 33 КУпАП. Тому, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, прихожу до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ч.2 ст. 172-14 КУпАП, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень. Накладення на правопорушника інших видів стягнень, передбачених санкцією інкриміновної статті, вважаю таким, що не буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454.00 гривень.

Керуючись ст.ст. 9-11, 13, 33, 36, 172-14, 172-16, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.172-14 ч.2 та ст.172-16 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого:
- ст.172-14 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі ста шестидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2 720.00 (дві тисячі сімсот двадцять) гривень;
- ст.172-16 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі сто сорока п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2 465.00 (дві тисячі сто шістдесят п`ять) гривень.
На підставі ст. 36 КУпАП визначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2 720.00 (дві тисячі сімсот двадцять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454.00 гривень (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законом (ч.3 ст.307 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя С.В. Кодінцева