Справа № 264/3793/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.08.2021 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Мирошниченко Юрій Михайлович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла відділу поліції №1 Маріупольського районного управління поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ФОП, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 , за ст. 180-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №688596 від 07.06.2021 року, 26.05.2021 року о 22 год. 25 хв., у барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 , який є ФОП, допустив перебування неповнолітньої ОСОБА_2 , 2005 року народження у вищевказаному кафе, чим порушив порядок перебування дітей у закладах, яких проводиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 180-1 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Частина 1статті 180-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення встановленого законом порядку перебування дітей у закладах, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування.

Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 180-1 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 інкримінується ч. 1 ст. 180-1 КупАП, але не зазначено які саме нормативно-правові акти ним порушено, наведений факт унеможливлює суд переконатись у наявності та ступені його вини, а також визначити міру покарання.

Так, стаття 180-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення встановленого законом порядку перебування дітей у закладах, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування. Норма даної статті закону відсилає до положень ст. 20-1 «Особливості перебування дітей у закладах, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування» Закону України «Про охорону дитинства», яка передбачає, що діти віком до 16 років з двадцять другої до шостої години можуть перебувати у закладах, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування лише в присутності принаймні одного з батьків чи іншого законного представника дитини або особи, яка її супроводжує і несе за неї персональну відповідальність. Власники закладів, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладів громадського харчування та уповноважені ними особи зобов`язані вживати заходів щодо недопущення у такі заклади з двадцять другої до шостої години дітей до 16 років без супроводження відповідних осіб. Водночас, власники закладів, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладів громадського харчування та уповноважені ними особи мають право у період з двадцять другої до шостої години вимагати у відвідувачів таких закладів документи, що підтверджують досягнення ними 16-річного віку.

З копії паспорту ОСОБА_2 вбачається, що на час перебування її у приміщенні кафе останній виповнилось 16 років.

Надання детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та реалізація нею права на захист є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду, при підготовці до якого суддя відповідно до ст. 278 КУпАП, з-поміж іншого, повинен вирішити питання щодо того, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, а при розгляді справи по суті з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні (ст. 280 КУпАП).

Відповідно до ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення це документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, який складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи.

Отже, значення протоколу про адміністративне правопорушення, як процесуального документа, полягає у тому, що він формалізує рішення особи, уповноваженої на його складання, ініціює судовий розгляд і тим самим відкриває доступ, до правосуддя особи, притягнутої до адміністративної відповідальності. Виклад фактичних обставин адміністративного правопорушення, які посадова особа вважає встановленими, правова кваліфікація правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про адміністративну відповідальність та формулювання обставин правопорушення по суті є консистенцією всього протоколу.

Відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має значення не тільки для аргументації висновків рішення особи, уповноваженої на його складання протоколу про адміністративну відповідальність, але й для дослідження обставин вчиненого правопорушення в суді, а також для реалізації права особи, яка притягується до адміністративної на захист.

До матеріалів справи додані пояснення ОСОБА_4 згідно із якими останній проходив стажування у більярдному клубі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та 26.05.2021 року перебував на місці стажування. Близько 21 год. 45 хв. до клубу зайшли хлопець та дівчина, які замовили колу та горішки. Приблизно о 22 год. 25 хв. зайшли поліцейські та виявили, що вказана дівчина неповнолітня.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що з листопада 2019 року він орендує приміщення по АДРЕСА_3 де знаходиться бар-більярд « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В період з 26.05.2021 року по 05.06.2021 року він виїжджав за межі міста та просив ОСОБА_5 його замінити. Про події, що відбулись він дізнався, коли 26.05.2021 року приблизно о 22 год. 20 хв. їхав у поїзді, йому зателефонували поліцейські та повідомили, що ОСОБА_5 допустив знаходження неповнолітніх дівчину та хлопця.

Суд наголошує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.61Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За змістом ст.252КУпАП та загальних норм Європейської конвенціїз правлюдини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 180-1 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 180-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Скарга на постанову суду в частині закриття провадження до Донецького апеляційного суду може бути подано через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко