Провадження №: 3/752/3680/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 квітня 2021 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Дмитрук Н.Ю. розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

на розгляд Голосіївського районного суду м. Києва після належного дооформлення надійшов протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

26.08.2020 о 09 год. 20 хв., у м. Києві по вул. А. Заболотного, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Мазда н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Огляд зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога в КМНКЛ Соціотерапія за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 20, чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України.

В судове засіданні ОСОБА_1 не з`явився. Про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення не заявляв, тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Комлик В.В. клопотав про відмову у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, у зв`язку із тим, що 1) була порушена пряма вимога ст. 266 КУпАП щодо порядку процедури огляду на предмет сп`яніння, оскільки водій не відмовлявся від проходження медичного огляду на місці, але такої пропозиції останньому навіть не було надано. 2) протокол складено за відсутності висновку лікаря про сп`яніння, висновок датований 30.08.2020, тоді як протокол було складено 26.08.2020. 3) в матеріалах справи немає направлення на огляд. 4) водія не відсторонили від керування транспортним засобом - склавши протокол за ст. 130 КУпАП, а просто відпустили їхати далі, що на думку захисту побічно доводить тверезість водія і реальну відсутність ознак сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи сторони захисту, переглянувши два диски із відеозаписами із бодікамер поліцейського, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.9.а ПДР водієві забороняється керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачений Інструкцією затвердженою спільним наказом МОЗУ та МВСУ № 1452/735 від 09.11.2015 р., цією ж Інструкцією та ст. 266 КУпАП встановлений порядок проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння.

Суд вважає, що дані вимоги у цілому були дотримані співробітниками поліції.

Дослідженими у судовому засіданні відеозаписами з бодікамер поліцейських повністю спростовуються доводи сторони захисту. Зокрема, ОСОБА_1 неодноразово пропонувалось пройти огляд на місці події за допомогою приладу «Драгер», на який він не погоджувався та зазначав, що поїде до лікаря-нарколога. Транспортний засіб ОСОБА_1 було заблоковано, та поліцейським відсторонено ОСОБА_1 від його керування, на відео присутній водій, який приїхав забрати дружину ОСОБА_1 . А відсутність в матеріалах справи направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я нівелюється тим, що ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції до КМНКЛ «Соціотерапія», та його медичний огляд на виявлення стану сп`яніння у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП проводився у їх присутності. Крім того, лікар (фельдшер) перед відібранням біогогічних зразків проводила дослідження ОСОБА_1 (перевірка реакції зіниці на світло, пульсу, тиску, а також психофізіологічного стану водія), зазначала про наявність запаху алкоголю з порожнини рота та пропонувала пройти огляд за допомогою технічного приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 відмовився.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про порушення його прав, оскільки огляд проводила особа іншої статті, суд не вважає це істотним порушенням прав людини, з огляду на те, що огляд проводила лікар (фельдшер) та закон не містить вимог щодо проведення медичного огляду лише особою тієї ж статі.

Крім того, слід відмітити поведінку ОСОБА_1 зафіксовану на відеозаписах, яка в вочевидь свідчить про те, що останній будь-яким чином намагався затягнути час.

Згідно висновку 005047 КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» заповненого 30.08.2020 та складеного о 10 год. 30 год. 26.08.2020 у присутності поліцейського ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (1,42 проміле).

Дійсно, у вказаному висновку зазначена дата заповнення 30.08.2020 року, що є очевидним з огляду на те, що відбирались біологічні зразки та проведення аналізу потребує часу, та не спростовує доказового значення цього висновку, оскільки вказаний огляд був проведений у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП не пізніше двох годин з моменту підстав для його здійснення.

Суд вважає, що формулювання у протоколі серії ДПР 18 № 147132 щодо керування ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння узгоджується із вірно інкримінованим йому порушенням вимог п. 2.9 а ПДР, а саме керування транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння, так як у протоколі міститься посилання на проведення огляду у встановленому законом порядку у лікаря нарколога зі згоди водія.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується матеріалами справи: протоколом, рапортом, дисками із відеозаписами, довідкою лікаря-нарколога та довідкою щодо визначення повторності.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, вважаю, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП було учинене ОСОБА_1 і він є винним у вчиненні цього правопорушення, тобто вина ОСОБА_1 у керуванні ним транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння доведена поза розумним сумнівом, а тому його необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Законом 1231-ІХ від 16.02.2021 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, який набрав законної сили 17.03.2021 були внесені зміни в тому числі до статей 38 та 130 КУпАП.

Так, ч. 6 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Разом із тим, оскільки вищевказаним законом був збільшений розмір адміністративного стягнення, чим посилено відповідальність за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому застосуванню підлягає редакція Закону, що діяла на момент вчинення правопорушення.

Враховуючи викладене, характер вчиненого порушення, особу ОСОБА_1 суд вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, 283-285 КУпАП , -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірішістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, та позбавити права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.Ю. Дмитрук