ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1424/21 Справа № 173/1020/21 Суддя у 1-й інстанції - Бурхан С. М. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: захисника Хандусенка І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Хандусенка І.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 не виконує батьківські обов`язки відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 04.02.2021 року близько о 14 годині 30 хвилин біг із спортивного залу Дніпровокам`янської філії КЗ "Ганнівської НВК" та дверима прищемив пальці лівої руки однокласниці малолітній ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим спричинив травми.

Постановою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 850 гривень, та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі454 гривні.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Хандусенко І.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк для її оскарження, так як повний текст постанови ОСОБА_1 не було отримано, також просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування посилається на такі обставини:

- в протоколі про адміністративне правопорушення не викладено, у який спосіб особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ухилялася від виконання своїх обов`язків, передбачених законодавством щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї неповнолітньої дитини та яких саме обов`язків вона не виконала.

Будучи увідомленим про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явилась, про причини неявки суд не увідомила, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у її відсутність.

В суді апеляційної інстанції захисник Хандусенко І.О.в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Вимоги апеляційної скарги щодо поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду підлягають задоволенню, так як відповідно до ст. 295 КУпАП копія рішення по скарзі на постанову по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надсилається особі, щодо якої її винесено, при цьому в матеріалах справи відсутні відомості щодо направлення копії постанови особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Однак судом першої інстанції вказані вимоги закону не дотримані в повному обсязі, належним чином не надано оцінки дослідженим матеріалам, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дитини.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення « ОСОБА_1 не виконує батьківські обов`язки відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 04.02.2021 року близько о 14 годині 30 хвилин біг із спортивного залу Дніпровокам`янської філії КЗ "Ганнівської НВК" та дверима прищемив пальці лівої руки однокласниці малолітній ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , спричинив травми, чим вбачається недостатній контроль гр. ОСОБА_1

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища,адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Складений протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто не зазначена суть адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції не звернув уваги на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, в якому не викладено суть адміністративного правопорушення, в тому числі всіх ознак об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме те, у чому саме полягає не забезпечення ОСОБА_1 необхідних умов життя, навчання та виховання свого неповнолітнього сина. Ставлення у вину ОСОБА_1 здійснення недостатнього контролю не відповідає об`єктивній стороні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, та не враховує те, що ОСОБА_2 перебував у школі, та не був під контролем матері, якій ставиться у вину недостатній контроль.

Також судом першої інстанції не взято до уваги пояснення малолітнього ОСОБА_2 , який пояснив, що о 14.30 год. був урок фізичної култтури, та вибігши до спортивного залу, він сильно штовхнув дверми, в результаті чого, придавило пальці руки ОСОБА_3 . Тобто ОСОБА_2 перебував на уроці, та не вказав щодо умислу заподіяння шкоди малолітній ОСОБА_3 .

Зазначені порушення є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Приймаючи відповідно до ст. 294 КУпАП нову постанову, суд апеляційної інстанції виходить з того, що в протоколі про адміністративне правопорушення не викладено всіх ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у вчиненні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства Російської Федерації така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку Європейського суду з прав людини, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейський суд з прав людини розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Згідно із положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції розглянув справу з недотриманням вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази наявні у справі ретельно не були перевірені відповідно до ст. 252 КУпАП, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, визнавши доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки не встановлено достовірно факту не забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого неповнолітнього сина.

За таких обставин, вважаю необхідним апеляційну скаргу задовольнити, а постанову судді скасувати із закриттям провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити строк захиснику Хандусенку І.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 апеляційного оскарження постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2021 року .

Апеляційну скаргу захисника Хандусенка І.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2021 року задовольнити.

Постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2021 року , якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко