П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2021 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О.Я., розглянувши справу про порушення митних правил, що надійшла з Закарпатської митниці Держмитслужби, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця РФ Магаданська область, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 (адреса, вказана в ЄАІС/АСМО Інспектор: АДРЕСА_2 ), паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 14.09.2018 року, орган, що видав: 1233, за ч. 1 ст. 481 Митного кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

10.10.2020 року, о 17 год. 21 хв., в зону митного контролю на ділянку «В`їзд» (ЗМК пасажирська) митного поста «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав легковий автомобіль марки «Ford», моделі «Sierra», номер кузова НОМЕР_2 , державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 , де в якості пасажира слідував громадянин України ОСОБА_1 (без наявності відміток у закордонному паспорті постійного місця проживання в Чеській Республіці), який прямував з Угорщини в Україну у приватних справах.

Формою проходження митного контролю ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу «зелений коридор».

До митного контролю ОСОБА_1 було подано закордонний паспорт НОМЕР_1 від 14.09.2018 року без наявної відмітки про постійне місце проживання в Чеській Республіці.

Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України, внаслідок чого встановлено, що 03.05.2019 року через митний пост «Малий Березний» Закарпатської митниці ДФС громадянин України ОСОБА_1 (без наявної відмітки в закордонному паспорті FS555899 від 14.09.2018 року; орган, що видав: 1233, постійного місця проживання в Чеській Республіці), в режимі «тимчасового ввезення» було ввезено легковий автомобіль марки «Nissan», модель «Almera», кузов № НОМЕР_4 , реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_5 , та станом на 10.10.2020 року транспортний засіб не вивезено за межі митної території України.

Станом на 10.10.2020 року вказаний транспортний засіб за межі митної території України вивезеним не значиться та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку тимчасового ввезення.

В своєму поясненні ОСОБА_1 (без наявної відмітки в закордонному паспорті FS555899 від 14.09.2018 року, орган, що видав: 1233, постійного місця проживання в Чеській Республіці), підтвердив факт ввезення на митну територію України легкового автомобіля марки «Nissan», модель «Almera», кузов НОМЕР_4 , реєстраційний номерний знак країни Словаччина НОМЕР_5 . Зі слів ОСОБА_1 вказаний транспортний засіб знаходиться на митній території України. У митний орган із заявою щодо продовження терміну тимчасового ввезення транспортного засобу ОСОБА_1 не звертався.

Згідно з інформацією, отриманою з мережі Інтернет (сайт «mobile.de»), вартість аналогічного/подібного до зазначеного автомобіля становить 999 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 10.10.2020 року складає 33246,62 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 (без наявної відмітки в закордонному паспорті FS555899 від 14.09.2018 року, орган, що видав: 1233, постійного місця проживання в Чеській Республіці), перевищив строк тимчасового ввезення на митну територію України, а саме: легкового автомобіля, марки «Nissan», модель «Almera», кузов № НОМЕР_4 , реєстраційний номерний знак країни Словаччина НОМЕР_5 , більше ніж на тридцять діб.

Представник Закарпатської митниці Держмитслужби у судовому засіданні вважає, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, його вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому його необхідно притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України та застосувати до нього стягнення відповідно до санкції вказаної статті.

ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 11.11.2020 року об 11.00 год., не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується відповідним записом та його підписом у протоколі про порушення митних правил про те, що розгляд справи відбудеться 11.11.2020 року об 11.00 год. в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, примірник якого ним одержано 10.10.2020 року (а.с. 5). У судові засідання, призначені на 24.02 та 15.04.2021 року, ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки не повідомлено.

Крім того, згідно з наявною у матеріалах справи заявою ОСОБА_1 від 10.10.2020 року, адресованою голові Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, його повідомлено про те, що розгляд справи про порушення митних правил, запровадженої відносно нього, відбудеться 12.11.2020 року об 11.00 год. в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області. У даній заяві ОСОБА_1 просить розглянути справу у його відсутності (а.с. 10).

Відповідно до положень ст. 526 МК України вважаю за можливе провести розгляд даної справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не з`явилася в судове засідання.

При цьому враховую, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, у яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відтак, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 68 Конституції України регламентовано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтею 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

22.08.2019 року набрали чинності зміни до ст. 481 МК України згідно із Законами України від 08.11.2018 року № 2612-VІІІ «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» та від 16.05.2019 року № 2725-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Згідно з диспозицією ч. 6 ст. 481 МК України адміністративна відповідальність настає за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Тимчасове ввезення це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання (ст. 103 МК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 255 МК України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Частиною 1 ст. 380 МК України передбачено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до ч. 2 ст. 380 МК України транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення транспортних засобів особистого користування через митний кордон України. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.

Громадяни-резиденти, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, мають право тимчасово ввозити на митну територію України під письмове зобов`язання про зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, один транспортний засіб особистого користування, що класифікується за товарною позицією 8703 (крім товарної під позиції 8703 10) згідно з УКТ ЗЕД, та причіп до нього, що класифікується за товарною під позицією 8716 10 згідно з УКТ ЗЕД (за умови ввезення разом із транспортним засобом), на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року (який може бути як безперервним, так і з перервами), без сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Зазначені транспортні засоби можуть бути тимчасово ввезені на митну територію України за умови подання митному органу документів, що підтверджують право власності громадянина на такі транспортні засоби та їх реєстрацію на території відповідної країни. Строки, передбачені абзацами першим, другим, третім та п`ятим цієї частини, можуть бути продовжені митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів (ч. 4 ст. 380 МК України).

Згідно з ч. 5 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

За приписами ч. 6 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Документів, підтверджуючих аварію, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб матеріали справи не містять. В письмових поясненнях ОСОБА_1 не підтвердив того факту, що він з приводу порушення строку доставлення автомобіля звертався в митний орган. Тобто, обставин, передбачених ч. 1 ст. 460 МК України, з настанням яких діяння, передбачене статтею 481 цього Кодексу, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено.

У відповідності до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Заслухавши представника Закарпатської митниці Держмитслужби, дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, стверджується зібраними у справі доказами: протоколом про порушення митних правил № 1597/30500/20 від 10.10.2020 року (а.с. 1-5); обліком транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення (а.с. 6); даними диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску (а.с. 7); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 10.10.2020 року (а.с. 8); доповідною запискою старшого державного інспектора відділу № 3 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби Ситар Н.І. від 10.10.2020 року (а.с. 11, 12).

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника та ступінь його вини, у відповідності до вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 6 ст. 481 МК України, яка є альтернативною, у виді конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 454 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, ст. ст. 481 ч. 6, 527-529 МК України,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу легкового автомобіля марки «Nissan», модель «Almera», кузов НОМЕР_4 , реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_5 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай