Справа №592/9991/21
Провадження №3/592/1999/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районний суду м. Суми Онайко Р.А., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до ад міністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.44-3 КУпАП, -

встановив:

11.08.2021 до Ковпаківського районного суду м. Суми від УПП в Сумській області ДПП Національної поліції України надійшла справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП, яка призначена до розгляду на 09:00 17.08.2021.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №651351 від 31.07.2021, 31.07.2021 о 08:15 в м.Суми по вул. Набережна річки стрілки, водій ОСОБА_1 рухаючись за маршрутом №12 керував т/з РУТА д.н.з. НОМЕР_2 , здійснював перевезення пасажирів в кількості 22 особи, що на 2 особи більше кількості місць для сидіння визначеного тех характеристикою даного т/з, чим порушив п.п.8 п.22 Постанови КМУ від 09.12.2020 №1236 та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та суду повідомив, що намагається не перевозити пасажирів у кількості понад визначену місць для сидіння. Можливо хтось взяв дитину на руки, проте стоячих пасажирів у нього в салоні не було.

Вислухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який вважав недоведеною його вину та перевіривши матеріали справи суд приходить до висновку, про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо, а згідно ч.2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано копію реєстраційної картки т.з., відповідно до якої в т.з. «Рута 25» НОМЕР_2 передбачено 20 місць, а також відеозаписи з нагрудних та автомобільного відеореєстраторів поліцейського, з яких вбачається, що т.з. «Рута 25» НОМЕР_2 зупинився на зупинці громадського транспорту, а зайшовши до маршрутного таксі в ньому наявні вільні місця для сидіння та відсутні громадяни яким не вистачило місць для сидіння, однак поліцейський констатує факт порушення.

Разом з тим, матеріали справи не містять будь-яких об`єктивних відомостей щодо кількості пасажирів в салоні транспортного засобу, оскільки на відеозаписі, який доданий до матеріалів справи, зафіксований останній ряд пасажирських крісел, три з яких є вільними, при цьому з відеозапису не можна зробити висновку про загальну кількість пасажирів, які знаходяться в салоні автобуса, а сам ОСОБА_1 як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і в судовому засіданні зазначив про невизнання вини, оскільки не бере зайвих пасажирів.

Ретельно дослідивши та перевіривши в ході судового розгляду усі наявні в справі докази, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення в судовому засіданні встановлено не було. При цьому, всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про здійснення регулярного перевезення ОСОБА_1 пасажирів у кількості, більшій ніж 20 осіб, тобто про вчинення ОСОБА_1 порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, чи рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Більш того, протокол про адміністративне правопорушення взагалі не містить відомостей про те, чи ОСОБА_1 здійснював регулярні або нерегулярні перевезення пасажирів, він перевозив пасажирів на інших підставах.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, через відсутність події і складу адміністративного правопорушення за обставин викладених у протоколі, що є предметом розгляду.

Зважаючи на вищевикладене, вважаю за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КпАП України, -

постановив:

Закрити провадження у справ про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.44-3 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р.А. Онайко