ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2380/21 Номер провадження 33/814/326/21Головуючий у 1-й інстанції Микитенко В. М. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Хіль Л.М.,

за участі:

особи,яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

при секретарі: Ряднині І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25 березня 2021 року,

у с т а н о в и л а:

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції, що діяла до 17 березня 2021 року) та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір 454 гривні на користь держави.

Цією ж постановою відмовлено у задоволенні клопотання ПП «УКРСОФТ» про передачу ОСОБА_1 на поруки трудового колективу та звільнення останнього від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 посилаючись на те, що вона винесена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для розгляду справи та недотриманням судом при вирішенні питання про притягнення його до адміністративної відповідальності вимог законодавства.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що під час розгляду справи судом першої інстанції не було враховано того, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, працевлаштований на ПП «УКРСОФТ» та ця робота є основним та єдиним джерелом доходів його сім`ї.

Зазначав, що він є єдиним годувальником у родині, являється потерпілою особою від наслідків Чорнобильської катастрофи (категорія 3), має на утриманні дружину, двох малолітніх дітей та батьків похилого віку, які також являються особами потерпілими від наслідків Чорнобильської катастрофи (батько є інвалідом).

Вказував, що накладене місцевим судом стягнення у розмірі 10200 грн є непосильним для нього, а позбавлення права керування на один рік унеможливить його подальшу працю на ПП «УКРСОФТ».

Вважає, що є всі підстави передати матеріали справи на розгляд трудового колективу ПП «УКРСОФТ» для застосування заходів громадського впливу.

Зазначав, що не менше ніж за три години як сісти за кермо, він вжив 0,5 л пива. Необхідність керування транспортним засобом обґрунтовував тим, що потрібно було доставити сина до лікаря.

Також зазначав, що почував себе нормально, а з відеозапису нагрудної камери видно, що у нього відсутні ознаки алкогольного сп`яніння.

Вказував, що при проходженні ним на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу «ДРАГЕР» показав різні результати (від 0 до 1,76 проміле), а після його звернення до поліцейських надати йому документи щодо відповідності вимірювального засобу, останні йому відмовили.

Ураховуючи викладене, прохав скасувати постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 25 березня 2021 року та звільнити його від адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення на підставі ст.22 КУпАП, оголосивши усне зауваження, а провадження у справі закрити. У разі можливості задовольнити клопотання ПП «УКРСОФТ» про передачу його на поруки трудового колективу та звільнення його від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною сьомою статті 294 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Висновок судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, провина ОСОБА_1 підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення (а. с. 1), акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким результат огляду позитивний 1,76 проміле (а.с.3), результаті чеку алкотестеру «Drаger» (а.с.2), поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.4,5), а також відеозаписом події з нагрудної камери поліцейських (а.с.6).

Згідно відеозапису, ОСОБА_1 показань алкотестеру «Drаger» на місці не оспорював, а навпаки підписав згоду з вказаними результатами. Факт керування ним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння підтверджується відеозаписами, наданими патрульною поліцією.

Диспозиція ч.1 ст.130 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи ОСОБА_4 про малозначність вчиненого ним адміністративного правопорушення на увагу не заслуговують, оскільки, згідно показників приладу "Драгер" результат тестування склав 1,76%, коли закон допускає наявність такого показника - 0,2 %, що звільняє особу від відповідальності. А тому, перевищення вказаної межі за законом не може вказувати на малозначність вчиненого правопорушення.

Проте, заслуговують на увагу доводи ОСОБА_4 щодо можливості застосування до нього інших заходів впливу, ніж накладення на нього стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час судового розгляду справи у суді першої інстанції, трудовий колектив ПП «УКРСОФТ» звернувся до суду із клопотанням в порядку статті 21 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції, яка діяла станом на момент вчинення правопорушення 05 березня 2021 року), згідно якого просили передати матеріали справи №554/2380/21 відносно ОСОБА_1 на розгляд трудового колективу ПП «УКРСОФТ».

Разом з тим аналогічне клопотання було надіслано на адресу Полтавського апеляційного суду в день розгляду справи.

Вимоги клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 на роботі зарекомендував себе з позитивного боку, одружений та має двох малолітніх дітей.

Вказували, що ОСОБА_5 за час роботи проявив та проявляє себе, як відповідальний та добросовісний працівник, який не допускає аварій, завжди відповідально підходить до вирішення поставлених завдань, тактовний, ввічливий і уважний, користується повагою співробітників, в порушенні трудової дисципліни помічений не був, доган та стягнень не мав.

Згідно протоколу загальних зборів трудового колективу ПП «УКРСОФТ» від 23 березня 2021 року, вирішено взяти ОСОБА_1 на поруки трудового колективу, взяти на себе обов`язок здійснювати щодо нього заходи виховного характеру та повідомляти уповноважені органи про будь які випадки ухилення ОСОБА_1 від заходів виховного характеру з боку трудового колективу.

До даного клопотання директором ПП «УКРСОФТ» було долучено довідку №1403 про працевлаштування ОСОБА_4 від 14 квітня 2021 року та характеристику.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про передачу ОСОБА_1 на поруки трудовому колективу суд виходив з того, що останній в судовому засіданні у вчиненому не каявся, свою вину визнавав лише частково, у нього виявлено стан сильного сп`яніння, а саме клопотання не містить вагомих підстав передачі останнього на поруки, а також відомостей щодо доцільності застосування до нього заходів дисциплінарного впливу. При цьому, до клопотання не долучено жодних відомостей про офіційне працевлаштування останнього, характеристики, даних про склад сім`ї, наявності утриманців, тощо.

Перевіривши доводи вказаного клопотання приходжу до висновку, що суд першої інстанції не в достатній мірі врахував зазначені обставини справи, дані про особу ОСОБА_1 , а тому висновок про відмову в його задоволенні є передчасним.

Відповідно до статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до приписів статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладанні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, його відношення до скоєного.

Згідно статті 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під часі за місцем вчинення правопорушення, тобто станом на 05 березня 2021 року, а Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16 лютого 2021 року №1231-IX, який набрав чинності 17 березня 2021 року зворотної сили немає, оскільки погіршує становище особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 21 КУпАП (в редакції, станом на 05 березня 2021 року) особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Тобто, статтею 21 КУпАП передбачена можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності з передачею на поруки трудового колективу. Це питання вирішується судом з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника та є правом суду.

В даному випадку для застосування положень статті 21 КУпАП до правопорушника трудовим колективом ПП «УКРСОФТ» до суду подано клопотання про звільнення від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу.

З огляду на вказані обставини, з метою досягнення виховного ефекту, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу винного, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, щиро розкаюється у скоєному, виключно позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, приймаючи до уваги клопотання трудового колективу про передачу матеріалів щодо нього на розгляд трудового колективу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про задоволення клопотання трудового колективу ПП «УКРСОФТ».

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу.

Обираючи ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення, апеляційний суд враховує обставини справи.

Ураховуючи наявність виключно позитивних відомостей щодо ОСОБА_4 , те що він є потерпілою особою від наслідків Чорнобильської катастрофи (категорія 3), має на утриманні дружину, двох малолітніх дітей та батьків похилого віку, які також являються особами потерпілими від наслідків Чорнобильської катастрофи (батько є інвалідом) та те що він працює водієм на ПП «УКРСОФТ», а також те, що позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік позбавить ОСОБА_4 та його сім`ю джерела доходу, його ставлення до вчиненого, а також те, що від його дій жодних негативних наслідків не настало, вважаю, що до ОСОБА_1 доцільно застосувати заходи громадського впливу та звільнити його від адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 КУпАП, передавши матеріали на розгляд трудового колективу ПП «УКРСОФТ» відповідно до статті 21 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Октябрського районного суду м.Полтави від 25 березня 2021року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

На підставі ч. 1 ст. 21 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та передати матеріали щодо нього на розгляд трудового колективу Приватного підприємства «УКРСОФТ» для застосування заходів громадського впливу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення,є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Л.М. Хіль