Справа № 183/6082/21
№ 3/183/2582/21
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2021 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, спеціаліста СОДТ в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою; АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

10.08.2021 року о 22.00 годині ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 економічне насильство в сім`ї, а саме: умисні дії, що полягали у позбавленні останньої житла.

В суд ОСОБА_1 , зловживаючи своїм правом на участь у розгляді справи, оскільки достовірно знала, що відносно неї складено протокол, який направлений до суду, не з`явилася. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду вона не направляла. Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, суддя вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1 , оскільки остання належно повідомлена про місце і час розгляду справи.

Крім того, оголошення про розгляд справ містяться на офіційному веб-сайті судової влади, що дає особі можливість дізнатися про стан судового провадження.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить її підпис у протоколі, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, стаття 268 КУпАП зі змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за вчинення домашнього насильства та насильства за ознакою статі» № 1604-IX від 01.07.2021 року, який набрав чинності 01.08.2021 року, не містить імперативної заборони розглядати справи про адміністративні правопорушення за статтею 173-2 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на підставі наступних доказів, досліджених судом: протоколу про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано факт правопорушення; висновку ПОГ СВГ ВП Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ст. лейтенанта поліції Куяна М.С. з приводу розгляду матеріалів ЖЕО за № 15278 від 12.08.2021 року, за результатами розгляду яких відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; рапорту поліцейського ГУНП в Дніпропетровській області від 12.08.2021 року, відповідно до якого 12.08.2021 року о 19.36 годині надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що заявник начальник сектору взаємодії з громадою повідомляє, що до нього звернулася неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та повідомила, що її мати ОСОБА_1 вигнала її з будинку та не дозволяє проживати в квартирі. Заявник відвіз дівчинку до її батька в м. Дніпро; заяви та письмових пояснень ОСОБА_2 про те, що вона просить притягнути до відповідальності її матір ОСОБА_1 , яка вигнала її з квартири; письмових пояснень ОСОБА_2 про те, що 10.08.2021 року о 22.00 годині у неї з матір`ю ОСОБА_1 виник конфлікт, в ході якого мати вигнала її з квартири, після чого вона пішла до подруги. Наступного дня, а саме 11.08.2021 року о 18.45 годині вона прийшла додому разом з працівником поліції, однак мати сказала, що не хоче її бачити та не дозволяє їй мешкати разом з нею, хоча вона зареєстрована у вказаній квартирі. Під час розмови мати погрожувала її вдарити; письмових пояснень ОСОБА_1 про те, що 21.07.2021 року до неї приїхала донька ОСОБА_2 та проживала в квартирі два тижні, за вказаний період між ними виникали конфлікти з приводу того, що остання порушує загальноприйняті правила проживання в сім`ї. Так, 10.08.2021 року приблизно о 22.00 годині, перебуваючи на підпитку, вона попросила доньку поїхати до батька, щоб останній на неї подивився, та повідомила доньці, що не хоче її бачити. Після цього донька зібрала свої речі та поїхала до батька, при цьому, вона дала доньці кошти. 11.08.2021 року о 14.00 годині донька повернулася з працівником поліції та повідомила, що вона її виганяє з квартири. Факт домашнього насильства заперечує.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) економічного характеру (позбавлення житла, на яке потерпілий має передбачене законом право), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Заперечення ОСОБА_1 , що її дії по відношенню до неповнолітньої доньки були фактом домашнього насильства, суд розцінює критично, оскільки позбавлення потерпілої особи житла, на яке вона має передбачене законом право є проявом економічного домашнього насильства. Крім того, вказаний факт повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, які досліджені судом. Вказану позицію ОСОБА_1 суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на рівні мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З цих же підстав суд не вбачає необхідності піддавати ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах найбільшої санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 173-2, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 170 гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 454 гривні 00 копійок.
Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.І. Гузоватий