Справа№464/1027/21
пр.№ 3/464/761/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2021 м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Шашуріна Г.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Комара М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , не працює,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

у с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 428518 від 05 лютого 2021 року, ОСОБА_1 , 05 лютого 2021 року о 13:24 год у м.Львові, пр.Червоної Калини, 127 керуючи транспортним засобом марки «BMW 316», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності органом поліції кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час розгляду ОСОБА_1 та його захисник просили закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, з підстав, що ОСОБА_1 від медичного огляду не мав наміру відмовлятися. Вказав, що працівники поліції порушуючи свої службові обов`язки, фактично заставили його відмовитися від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Також, на розгляд справи викликався поліцейський ОСОБА_2 , який складав протокол про адміністративне правопорушення та свідки, зазначені у протоколі, однак такі до суду не з`явилися, незважаючи, що належним чином повідомлялися про розгляд справи.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 09 листопада 2015 року у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (п.8 розділу 2 Інструкції).

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема з відеозаписа, який наданий працівниками поліції, водій ОСОБА_1 заперечив, що керував автомобілем у наркотичному сп`янінні та на пропозицію поліцейського погодився їхати у медичний заклад для проведення огляду та сів у машину патрульної поліції. Однак у подальшому, перебуваючи у службовому автомобілі на протязі 4 хв поліцейські чинили психологічний тиск та переконували ОСОБА_1 , що останній перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Виходячи з даного відео, вбачається, що службова машина не зрушила з місця стоянки та везти останнього для огляду у медичному закладі не мали наміру. З даного приводу ОСОБА_1 подав скаргу на незаконні дії та рішення працівників Управління патрульної поліції у Львівській області.

Положеннями ч.1 ст.266 КУпАП, на поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України покладено обов`язок по відстороненню від керування транспортним засобом осіб, які ними керують і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість руху.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання вимог коментованої норми закону при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, незважаючи на те, що йому у вину ставиться відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, з підстав встановлення наявності у нього ознак наркотичного сп`яніння.

Отже, аналіз наведених вище обставин та доказів в їх сукупності не дає достатніх і переконливих підстав дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки є обґрунтовані сумніви, що останній добровільно відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку. Також, на відео не вбачається залучення свідків, які надали пояснення, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного та на виклик до суду такі не з`явилися. Виходячи з наведеного процедура відмови на проходження в мед установі на стан наркотичного сп`яніння проводилась у відсутності свідків зазначених у протоколі, про що засвідчує відеозапис.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Слід зазначити, що згідно з положеннями КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати на шкоду особі фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, викладене надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що вказує на відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.221, 247, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Г.О.Шашуріна