печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2021 року суддя Печерського районного суду м. Києва Константінова К.Е., за участю секретаря Кузуб А.Т., прокурора Шкурпело Р.В., захисника Коломійця С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Національного агентства з питань запобігання корупції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, народного депутата України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 05.09.2019, реалізуючи повноваження народного депутата України, визначені абз. 6 ч.3 ст.34 Закону України «Про статус народного депутата України», вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: за наявності приватного інтересу звернувся з письмовим поданням відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 3.3 Положення про помічника-консультанта народного депутата України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 13.01.1995 № 379/95-ВР, до Першого заступника Керівника Апарату Верховної Ради України. - керуючого справами про зарахування свого рідного брата ОСОБА_2 на посаду помічника-консультанта народного депутата України (патронатна служба) на час його депутатських повноважень із встановленням заробітної плати у розмірі 48 025,00 грн. на місяць, чим порушив вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив правопорушення за ч.2 ст. 172-7 КУпАП за наступних обставин.

Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону України «Про статус народного депутата України» народний депутат може мати до тридцяти одного помічника- консультанта, правовий статус і умови діяльності яких визначаються цим та іншими законами та прийнятим відповідно до них Положенням про помічника- консультанта народного депутата, яке затверджується Верховною Радою України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 34 Закону України «Про статус народного депутата України» помічники-консультанти народного депутата працюють за строковим трудовим договором на постійній основі чи за сумісництвом або на громадських засадах. Помічники-консультанти народного депутата, які працюють у місті Києві за строковим трудовим договором на постійній основі, можуть прикріплюватися для кадрового та фінансового обслуговування до Апарату Верховної Ради України. Народний депутат самостійно визначає кількість помічників-консультантів, які працюють за строковим трудовим договором на постійній основі, за сумісництвом і на громадських засадах у межах загального фонду, який встановлюється йому для оплати праці помічників-консультантів Постановою Верховної Ради України; здійснює їх підбір, розподіляє обов`язки між ними та здійснює особисто розподіл місячного фонду заробітної плати помічників-консультантів.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 3.3 Положення про помічника-консультанта народного депутата України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 13.01.1995 № 379/95-ВР (чинного станом на 05.09.2019), зарахування на посаду помічника-консультанта народного депутата України проводиться на підставі письмового подання народного депутата України керівнику Апарату Верховної Ради України чи керівнику виконавчого комітету відповідного органу місцевого самоврядування, а у містах Києві та Севастополі - секретаріату міської ради, державного підприємства, установи та організації, в якому зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові кандидата на посаду, зарахування на постійній основі чи за сумісництвом, строк дії трудового договору, розмір встановлюваної заробітної плати, дата зарахування. До письмового подання народного депутата України додаються особиста заява особи, яку приймають на цю посаду, та інші документи, передбачені законодавством.

Згідно з п. 3 постанови Верховної Ради України «Про фінансове забезпечення діяльності народних депутатів України» від 07.12.2017 № 2240-УІІІ установлено загальний місячний фонд для оплати праці помічників- консультантів народного депутата України в розмірі 25 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Отже, з огляду на викладене вище ОСОБА_1 як народний депутат України має дискреційні повноваження в частині самостійного вирішення питання щодо підбору помічників-консультантів та встановлення заробітної плати кожному помічнику-консультанту та як народний депутат України звернувся з письмовим поданням до Першого заступника?Керівника Апарату Верховної Ради України про зарахування свого рідного брата ОСОБА_2 на посаду помічника-консультанта народного депутата України.

Таким чином, 05.09.2019 ОСОБА_1 вніс подання до Першого заступника Керівника Апарату Верховної Ради України - керуючого справами про зарахування своєї близької особи (рідного брата - ОСОБА_2 ) на посаду помічника-консультанта народного депутата України.

Так, відносини між близькими особами завжди зумовлюють виникнення реального/потенційного конфлікту інтересів у тієї особи, яка наділена службовими повноваженнями, що можуть бути реалізовані щодо іншої близької особи.

Із викладеного вбачається, що приватний інтерес ОСОБА_1 , зумовлений позаслужбовими (родинними) стосунками зі своїм рідним братом ОСОБА_2 , який полягав у проявленні турботи за родиною рідного брата шляхом забезпечення його постійною роботою та покращення його матеріального становища, а також отримання близькою особою досвіду роботи в Верховній Раді України

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 8 Закону України «Про статус народного депутата України» неприпустимим є використання народним депутатом свого депутатського мандата всупереч загальновизнаним нормам моралі, правам і свободам людини і громадянина, законним інтересам суспільства і держави.

Суперечність полягала в тому, що, з одного боку, у ОСОБА_1 був наявний приватний інтерес, зумовлений позаслужбовими стосунками зі своїм рідним братом ОСОБА_2 , який полягав у прагненні забезпечити постійною роботою ОСОБА_2 та покращити його матеріальне становище, а з іншого - виконуючи повноваження обраного представника Українського народу, ОСОБА_1 , мав дбати виключно про благо України і добробут Українського народу, захищати інтереси виборців та держави і не використовувати депутатський мандат у власних інтересах та особистих цілях, що в розумінні вимог Закону є реальним конфліктом інтересів

Вказане правопорушення виявлено 01.04.2021.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнав, зазначивши, що він дійсно писав подання на свого брата, але з дозволу Керівника апарату ВРУ. При цьому, він вніс подання, а на десятий день написав відкликання подання, про що є відповідні докази, а саме: подання від 05.09.2019 було зареєстроване 06.09.2019, а подання про відкликання зареєстроване 16.09.2019 року. Такі його дії відповідали п.2 ст.27 Закону України «Про запобігання корупції», а відтак, його брата призначено не було, заробітну плату він не отримував.

Захисник Коломієць С.В. в інтересах ОСОБА_1 в судовому засіданні подав письмові заперечення на протокол, за змістом яких розпорядження керівника Апарату ВРУ про зарахування ОСОБА_2 на посаду помічника-консультанта народного депутата України за строковим трудовим договором не було, заробітна плата не начислялася, тобто ніяких наслідків не настало. ОСОБА_2 був помічником-консультантом на громадських засадах народного депутата України ОСОБА_1 з 20 вересня 2019 року по 29 вересня 2020 року і в трудових відносинах з Апаратом ВРУ не перебував. З огляду на все вищевикладене, просив закрити справу за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення.

Прокурор Шкурпело Р.В. в судовому засіданні підтримав протокол про адміністративне правопорушення, долучив письмовий висновок та просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення і застосувати до нього стягнення у виді штрафу.

Заслухавши позицію ОСОБА_1 та його захисника, прокурора, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, додатково долучені пояснення і додатки до них, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Так, згідно ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності у випадку вчинення ним дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Листом ВССУ від 22.05.2017 р. № 223-94/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» роз`яснено, що для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

-наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований(артикульований) та визначений;

-наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

-наявність повноважень на прийняття рішення;

-наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

Так, ОСОБА_1 05.09.2019 року звернувся з поданням на ім`я першого заступника Керівника Апарату Верховної Ради України про зарахування ОСОБА_2 на посаду помічника - консультанта народного депутата України за строковим трудовим договором.

Разом з тим, як вбачається з наданих стороною захисту матеріалів, 16.09.2019 ОСОБА_1 на ім`я першого заступника Керівника Апарату Верховної Ради України було подано подання про відкликання вищевказаного подання. Тобто, від подачі подання про зарахування ОСОБА_2 до подачі подання про відкликання раніше надісланого подання пройшло 11 діб, що відповідає п.2 ст.27 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки даний пункт статті передбачає, що у разі виникнення обставин, що порушують вимоги частини першої цієї статті, відповідні особи, близькі їм особи вживають заходів щодо усунення таких обставин у п`ятнадцятиденний строк, що і було зроблено ОСОБА_1 .

Матеріалами справи не доведено, що в подальшому від дій ОСОБА_1 було винесено розпорядження керівника Апарату Верховної Ради про зарахування ОСОБА_2 на посаду помічника - консультанта народного депутата України за строковим трудовим договором, заробітна платня останньому не начислялася, тобто ніяких наслідків не настало.

Судом не встановлено обставин того, що приватний інтерес народного депутата України ОСОБА_1 вступив у суперечність із його службовим повноваженням (правом) щодо депутатського звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та підпорядкування, об`єднань громадян, а відтак, не встановлено вчинення ним дій в умовах реального конфлікту інтересів за обставин, викладених у вказаному протоколі №34-02/266.

З огляду на викладене, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності, суд вважає відсутнім в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, ч. 2 ст. 172-7, п.1 ст.247, ст.ст. 252, 266, 280 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-7 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя К.Е. Константінова