Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/900/21
Провадження № 3/935/578/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 квітня 2021 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Рибнікова М.М., розглянувши матеріали, що надійшли з відділу поліції №2 Житомирського РУП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП, згідно якого 01.04.2021 близько 11.45 остання, будучи особою, яка працює за трудовим договором у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований за адресою: вул.Героїв Небесної Сотні,64 м.Коростишів, допустила роботу магазину, а саме здійснювала торгівлю одягом, а також не мала при собі документів, що посвідчують її особу, чим порушила вимоги п.п.4.3 п.1,2 постанови КМУ 1236 від 09.12.2020 та постанови КМУ №104 від 17.02.2021.

У відповідності до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання про правильність складення протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Згідно положень ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

На стадії підготовки до розгляду вищевказаних матеріалів про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.44-3 КУпАП було виявлено обставини, за наявності яких розгляд даного протоколу є неможливим, оскільки останній містить недоліки.

Так, оскільки ст.44-3 КУпАП являється бланкетною нормою, протокол про адміністративне правопорушення містить посилання на положення п.п.4.3 п.1,2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020, разом з тим, у вказаній постанові Кабінету Міністрів України відсутні п.п.4.3 п.1,2 , а норми постанови Кабінету Міністрів України №104 від 17.02.2021, які, на думку поліцейського СРПП ВП№2 Житомирського РУП Мельника О.М. порушені ОСОБА_1 , ним зазначені не були. Крім того, відсутні докази перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з магазином « ІНФОРМАЦІЯ_1 », враховуючи на посилання у протоколі про наявність трудового договору за яким працює ОСОБА_1 .

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах "Малофєєва проти Росії" (Malofeyeva v. Russia, рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та "Карелін проти Росії (Karelin v. Russia заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). ЄСПЛ в своєму рішенні від 10.02.1995 по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» відмітив, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин. ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Таким чином, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Вищезазначені недоліки, не дають можливості об`єктивно розглянути дану справу, у зв`язку з чим матеріали справи про адміністративне правопорушення підлягають поверненню для доопрацювання.

Крім того, суддя звертає увагу, що при доопрацюванні матеріалів справи про адміністративне правопорушення необхідно усунути вищенаведені недоліки із врахуванням ст.38 КУпАП щодо строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.268, 277, 278 КУпАП, -

постановив :

Матеріали протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №624424 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП повернути до відділу поліції №2 Житомирського РУП для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя М.М.Рибнікова