Справа № 751/1712/21
Провадження №3/751/1399/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Деркача О.Г.

секретаря судового засідання Гармаш Лящинська М.В.

за участю: представника Чернігівської митниці Держмитслужби Остроух А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова справу про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий 19.07.2018, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- за ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України, -

Встановив:

12.03.2021 до суду надійшли матеріали про притягнення до відповідальності громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України, з яких вбачається наступне.

23 год. 05 хв. 08.11.2020 року в зону митного контролю на митному посту «Нові Яриловичі - автомобільний» Північної митниці Держмитслужби, на смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор» у напрямку «в`їзд на територію України», а саме з Р. Білорусь в Україну заїхав транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , в якому слідував громадянин Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ).

Для проходження митного контролю громадянин Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) надав: закордонний паспорт громадянина Р. Туркменістан за номером НОМЕР_1 виданий 19.07.2018, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 , довіреність від 07.11.2020 видана UAB «Automobiliu imperija» та контрольний талон для проходження по «зеленому коридору» вищезгаданого автомобіля.

Під час здійснення митних формальностей вказаний автомобіль переведено на смугу руху «червоний коридор» та проведено митний огляд, а саме перевірено номер кузова авто з наявною інформацією, яка вказана у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_2 . Під час огляду встановлено наступне:

1. Дані транспортного засобу не відповідають даним заявлених у поданих документах, а саме: згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 , номер кузова авто зазначено: НОМЕР_3 , в дійсності автомобіль д.н.з. НОМЕР_2 має номер кузова НОМЕР_5 .

2. Зазначені дані, а саме номер кузова НОМЕР_3 в дорученні від 07.11.2020, виданого UAB «Automobiliu imperija», не співпадає з номер кузова автомобіля д.н.з. НОМЕР_2 , який має номер кузова НОМЕР_5 .

В письмовому поясненні громадянин Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), відповідно до ст. 63 Конституції України відмовився від надання будь яких пояснень.

Таким чином громадянином Туркменістану ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_5 , з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення зазначеного транспортного засобу документів, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 та доручення від 07.11.2020, виданого UAB «Automobiliu imperija», які містять неправдиві відомості щодо номеру кузова автомобіля д.н.з. НОМЕР_2 .

Інформація щодо попередньо виявлених та зафіксованих фактах порушення митних правил, а також притягнення до відповідальності громадянина ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) в АСМО «Інспектор» в розділі «Порушення митних правил» відсутня.

08.11.2020 на громадянина Туркменістану ОСОБА_1 був складений протокол про ПМП № 0844/10200/20 за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

В судовому засіданні представник Чернігівської митниці Держмитслужби просила притягнути громадянина Туркменістану ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на нього стягнення в межах санкції даної статті.

Громадянин Туркменістану ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся в установленому законом порядку. (а.с. 49-50) В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи в судовому засіданні без його участі. (а.с. 7)

Вислухавши представника Чернігівської митниці Держмитслужби, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 458 МК України вбачається, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 483 МК України передбачено, що переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

При цьому, в судовому засіданні встановлено, що як об`єктом, так і предметом даного правопорушення є безпосередньо сам транспортний засіб, номери двигуна та кузова якого піддавалися зміні, а не відповідні правовстановлюючі документи на нього, які містять фактичні відомості, що відповідають його дійсному стану на час перетину митного кордону України.

Крім того, враховуючи те, що відповідні зміни у номерах кузова та двигуна були виявлені саме внаслідок експертного дослідження спірного транспортного засобу, в матеріалах справи відсутні жодні відомості щодо обізнаності гр. Туркменістану ОСОБА_1 про вищезгадані зміни, тобто залишається недоведеною суб`єктивна сторона даного правопорушення.

Більш того, Північною митницею Держмитслужби не виконано і вимоги постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.05.2021 року щодо визначення вартості предмета порушення митних правил, розмір якої є складовою санкції ч. 1 ст. 483 МК України.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» набрало законної сили.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Отже, на підставі відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст.6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про не доведеність суб`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення та не відповідність фабули обвинувачення фактичним обставинам справи, тобто відсутність об`єктивної сторони, і у зв`язку з чим, сам факт подання до органу доходів і зборів відомостей, що нібито містять неправдиву інформацію, не є достатньою та беззаперечною правовою підставою для кваліфікації дій громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , як порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

На основі викладеного та керуючись ст. 23, 283-284, 287, 289 КУпАП, ст. 8, 49-55, 483 МК України, суд

постановив:

Провадження у справі про притягнення громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України закрити, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти діб через суд, який проголосив рішення.

Повний текст постанови виготовлений 18.08.2021 року.

Суддя: О.Г. Деркач