Справа № 645/1638/21
Провадження № 3/645/831/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м.Харкова Шарко О.П. розглянувши матеріали справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 123 КУпАП України, -

встановив:

ОСОБА_1 , 8 березня 2021 року, приблизно о 01 год. 01 хв., в районі будинку 273К, по Московському пр-ту, у м.Харкові, керуючи автомобілем «Мазда 6», державний номерний знак НОМЕР_1 , та виїхав на залізничний переїзд на увімкнений заборонений сигнал світлофору, чим порушив п. 20.5В ПДР України.

Даний факт підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ААБ№119875 від 08.03.2021 року, відеозаписом правопорушення та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Михайлов В.Л. не погодився з оцінкою його дій ОСОБА_1 працівниками поліції, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, зазначивши, що матеріали справи ґрунтуються лише на протоколі про адміністративне правопорушення серія ААБ №119875 від 08.03.2021 року, рапорт поліцейського, який складав матеріал до справи не надано, відеозапис, доданий до матеріалів справи не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України», «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку…».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції ООН про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення. Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючип.1ст. 6 Конвенції про захист правлюдини іосновоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процесу безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі»№ 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Суд, вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи вважає, що в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 123 ч.2 КУпАП України.

Пояснення представника ОСОБА_1 спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом з місця події.

Статтею 7 КУАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

При накладанні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, відношення до скоєного, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

Згідно ст.23 КУпАП України, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 вчинення ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ст. 123 ч.2 КУпАП.

Відповідно до ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.п. 5 п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення: 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15 грудня 2020 року № 1082-IX, прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2021 року встановлений в розмірі 2270 гривні.

Оскільки на ОСОБА_1 накладається адміністративне стягнення, то відповідно до ст. 401 КУпАП йому необхідно сплатити судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 32, 34, 35, 248, 252, 268, 123 ч.2, КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 123 ч.2 КУпАП, і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 ( вісімсот п`ятдесят ) гривень без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп. (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня проголошення постанови шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Фрунзенського районного суду О. П. Шарко