Справа № 182/1236/21
Провадження № 3/0182/704/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2021 м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.

Клименко І.В.,

розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від СРПП №4 Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює,

проживає у АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

за участю правопорушника ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 480161 від 30.01.2021 водій ОСОБА_1 30.01.2021 о 21-30 год. по вул. В.Усова у м. Нікополі керував транспортним засобом - автомобілем «ЗАЗ 110305» номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах спиртного з порожнини рота, нестійка хода). Водій від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. Водій від керування був відсторонений.

Даними діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В суді ОСОБА_1 факт правопорушення заперечував і з обставинами, викладеними у протоколі, не погодився. Пояснив, що дійсно ввечері 30.01.2021 він, керуючи вказаним автомобілем, рухався по вул. В.Усова, де був зупинений працівниками патрульної поліції. Потім, при перевірці документів поліцейський сказав, що від нього чутно запах алкоголю і є підозра, що він п`яний. При цьому йому запропонували пройти огляд за допомогою «Драгера», але надати на нього сертифікат дійсності та свідоцтво про повірку відмовили. Після цього на нього було складено протокол за відмову від огляду на визначення стану сп`яніння. Оскільки працівниками поліції порушено порядок проходження огляду на становлення стану сп`яніння, ОСОБА_1 просив адміністративну справу відносно нього закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, вважаю, що його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП достовірними і належними доказами не доведена.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння або відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Так, відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими доказами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Згідно зі ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, в порушення вказаних вимог закону до протоколу ДПР18 № 480161 від 30.01.2021 не долучено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, що позбавляє суддю дослідити події, викладені в зазначеному протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.8 Розділу ІІ Інструкції, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з матеріалів справи, до протоколу стосовно ОСОБА_1 не долучено будь-яких доказів направлення його на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я.

Як встановлено суддею, зазначені вимоги порядку проходження огляду на стан сп`яніння щодо ОСОБА_1 працівниками поліції були порушені, оскільки порушено процедуру зазначених в законі дій працівниками поліції, що, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, є порушенням права на захист, що є підставою для визнання встановленого факту відмови недійсним, а ухилення водія від огляду, відповідні ознаки сп`яніння, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, не підтверджені та не зафіксовані в установленому законом порядку.

Крім того, суддею також вживалися заходи щодо виклику до суду для допиту свідків вчиненого правопорушення для підтвердження або ж спростування показів порушника; щоб встановити чи саме ОСОБА_1 був тією особою, яка відмовилася від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку. Свідки, що були присутніми при складанні протоколу, на виклики до суду не з`явились, з"ясувати в них обставини події не виявилось за можливе. Тому суддя не може взяти до уваги письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як доказ вини ОСОБА_1 , оскільки вони свідчать тільки про відмову останнього пройти огляд на стан сп`яніння, що не є доказом саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Крім того, самі пояснення пояснення власноручно вказаними свідками не писалися, а були лише ними підписані і у них не викладені будь-які посилання на ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 , а тому вказані докази не можуть підтверджувати встановлені судом обставини - керування автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння. Інших доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в поясненнях свідків не вбачається.

Таким чином, порушення, допущені поліцейським при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 свідчать про недотримання порядку його проведення, а тому, на підставі ст. 266 КУпАП, вважаю за необхідне визнати результати такого огляду недійсними.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вбачається з матеріалів справи, вказані матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на винні дії ОСОБА_1 , оскільки зібрані у даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 221, 283, ч.1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження.

Суддя: І. В. Клименко