Справа № 758/2414/21
3/758/6191/21 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 вересня 2021 року суддя Подільського районного суду м. Києва Будзан Л.Д. розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
В С Т А Н О В И Л А :
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №015070 водій ОСОБА_1 01 лютого 2021 року о 16 год. 30 хв. в м. Київ на перетині вул. Костянтинівської та вул. Ярославської, керуючи транспортним засобом марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя на вул. Костянтинівську не надав переваги в русі автомобілю «Опель», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.16.1 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Постановою Подільського районного суду від 15 квітня 2021 року справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було направлено на дооформлення, з підстав, в ній наведених.
В судовому засіданні 03.09.2021 ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому не визнав та вказав, що винуватцем вказаної дорожньо-транспортної пригоди є водій ОСОБА_2 .
Розглянувши справу у відповідності до вимог ст. 245-246, 249, 252 КУпАП, вважаю, що зібрані у справі докази не дають підстав для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, виходячи з наступного.
Враховуючи положення ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.
Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у судді.
Згідно вказаного протоколу ОСОБА_1 інкриміновано вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак зазначені у протоколі обставини не підтвердились в судовому засіданні.
Диспозицією ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Однак, матеріалами справи не доведено факт пошкодження транспортного засобу саме ОСОБА_1 , оскільки письмові пояснення водія ОСОБА_2 є протилежними із фактами, які встановлені додатковою перевіркою та доведені доказами, що містяться у матеріалах справи.
Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, з яких вбачається, що ДТП сталося внаслідок виїзду водія ОСОБА_2 на зустрічну смугу для руху, однак, стосовно нього винесено постанову на місці вчинення правопорушення та застосовано стягнення, приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Достатніх підстав вважати, що ним було допущено порушення вимог п. 16.11 ПДР України, судом не встановлено, а тому всі сумніви щодо доведеності його вини у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення необхідно тлумачити на його користь.
Таким чином, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 247 , 280, 284 КУпАП, суддя -
П О С Т А Н О В И Л А:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП України - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя: Будзан Л.Д.