Справа №: 310/2407/21
3/310/1159/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 квітня 2021 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Білоусова О.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Бердянська Запорізької області, тимчасово не працюючу, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2020 року на адресу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ВАБ № 027449 від 16.03.2021 року, 13.03.2021 року ОСОБА_1 , 1985 року народження, ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пішов самовільно з дому і на протязі дня мати не цікавилась його місцем перебування неповнолітнього ОСОБА_2 , 2006 р.н. Також ОСОБА_2 неодноразово уходить з дому після чого його повертає поліція. Мати не приймає активної участі щодо його виховання, чим порушила ст.150 СК України. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила суду, що в квітні місяці 2020 року помер батько дитини, з яким проживав син. З квітня місяця 2020 року син проживає разом з нею. Зауважила, що син перебуває на обліку в поліції. Пояснила, що того дня він пішов погуляти з другом, і довго не повертався. Близько 21 годин 30 хвилин вона подзвонила в поліцію та повідомила про те, що її син, неповнолітній, ОСОБА_2 пішов з дому та досі не повернувся. З цього приводу з ним була проведена бесіда профілактичного характеру. Вину свою визнала повністю, просила її суворо не карати, не притягати її до адміністративної відповідальності у зв`язку з тим, що в неї на утриманні перебуває ще одна дитина, 2010 р.н., чоловік та вона не працюють, мають скрутне матеріальне становище, що підтверджується наданими довідками.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне порушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Суд, враховує положення ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з додержанням законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Враховуючи характер правопорушення та особу правопорушника, яка не працює, має скрутне матеріальне становище, її щире каяття, а також те, що негативних наслідків від правопорушення не настало, тому суд вважає за доцільне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю скоєного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

При вирішенні питання про застосування положень ст. 22 КУпАП суд вирішує з урахуванням Узагальнення практики Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України та узагальнення судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено. Проте, у кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Крім того, враховуючи, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому враховуючи той факт, що усне зауваження, виходячи з норм ст.ст. 22, ч. 3 ст. 284 КУпАП, не відноситься до видів адміністративних стягнень, та являється однією із можливостей, визначених КУпАП, для звільнення особи від адміністративної відповідальності, не вбачаю підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 22, 44-3 ч. 1, 213, 221, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду О.М. Білоусова