Провадження №3/760/5737/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Оксюта Т.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від Київської митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, проживаючого: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, документованого паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданого 21.03.2012року, органом 1402, ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_2 ,

ВСТАНОВИВ:

19.05.2021 року до Солом`янського районного суду м. Києва від Київської митниці Держмитслужби надійшов адміністративний матеріал з протоколом про порушення митних правил №1822/10000/20 від 25.11.2020 року, складеним відносно гр. ОСОБА_1 , з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив порядок проходження митного контролю (через коридор спрощеного контролю, зелений коридор) з здійсненням переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, а саме способом, що утруднює їх виявлення, а саме в натільній білизні одягненій на пасажирі.

Представник Київської митниці Держмитслужби у судовому засіданні пояснив, що гр. ОСОБА_1 порушив митні правила, у зв`язку з чим відносно нього складено протокол про порушення митних правил №1822/10000/20 за ч. 1 ст. 483 МК України.

Представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності зазначив, що протокол не відповідає фактичним обставинам справи та не доводить вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України, а також він складений з істотними порушеннями вимог норм Митного Кодексу України в частині додержання вимог ст. 494 МК України без долучення письмових додатків, відео та фото матеріалів, письмових пояснень свідків та понятих про обставин події, а також без письмових пояснень ОСОБА_1 щодо обставин події, у зв`язку з чим підлягає поверненню митному органу для усунення вказаних недоліків з метою організації та проведення додаткової перевірки, долучення відповідних доказів та надання суду матеріалів справи в повному обсязі та відповідних допустимих та належних доказів по справі, що доводять винуватість ОСОБА_1 в даному правопорушенні.

Вивчивши адміністративний матеріал, прихожу до висновку, що він підлягає поверненню до Київської митниці Держмитслужби для проведення додаткової перевірки, виходячи з наступного.

Встановлено, що протокол ПМП № 1822/10000/20 від 25.11.2020 року, складений головним державним інспектором - кінологом відділу запобігання контрабанді наркотиків і зброї та кінологічного забезпечення № 2 управління протидії митним правопорушенням та контрабанді Київської митниці Держмитслужби ОСОБА_5 , підписаний свідками: старшим офіцером (старшим оперуповноваженим) ВБК ВБТЗ ГОРВ ОКПП «Київ» ст. л-нт ОСОБА_6 , старшим офіцером (старшим оперуповноваженим) ВБК ВБТЗ ГОРВ ОКПП «Київ» к-н ОСОБА_7 та головним фахівцем відділу експертиз дорогоцінного каміння ДГЦУ ОСОБА_8.

Дві особи із вказаних свідків, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є працівниками Державної прикордонної служби України, старшими оперуповноваженими, тобто оперативними співробітниками ДПСУ, а саме правоохоронцями.

Відповідно до загальної судової практики працівники правоохоронного органу не можуть бути свідками по справах про порушення митних правил, оскільки є зацікавленими особами, які спільно з представниками митного органу виконують свої службові обов`язки в інтересах держави та не можуть бути у зв`язку з цим неупередженими.

Отже, протокол про ПМП складений без свідків, лише за участю представників правоохоронних органів, що суперечить процесуальному законодавству.

Крім того, під час проведення митного контролю та оформлення протоколу про ПМП за участю ОСОБА_1 , фактично відбувалось його адміністративне затримання, яке мало бути здійснюватися на підставі вмотивованого письмового рішення керівника відповідного підрозділу митного органу, оскільки на це вказує проведення всіх процесуальних дій за участю ОСОБА_1 виконаних у службовому приміщенні митного органу з залученням працівників правоохоронних органів.

Проте, в матеріалах справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 таке рішення відсутнє, як і відсутній сам протокол про адміністративне затримання останнього.

У зв`язку з цим, вважаю митному органу слід надати пояснення чи складався протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 , а якщо не складався то зазначити причини його не складення.

Також, в порушення вимог п. 6 ч. 2 ст. 494 МК України, особою, яка складала протокол про ПМП не зазначено адресу всіх зазначених у протоколі свідків.

Крім того, не долучено до матеріалів справи копії товаросупровідних документів, письмові пояснення ОСОБА_1 . Відсутні письмові пояснення свідків щодо обставин події в якості доказів на доведення вини ОСОБА_1 .

До протоколу ПМП не долучено додатки у вигляді відеозаписів та фото процедури митного контролю за участю ОСОБА_1 та вилучення у нього товару, який становить предмет порушення митних правил. Не долучено копії документів про вартість предметів, які вилучено у ОСОБА_1 .

Як зазначив в судовому засіданні представник ОСОБА_1 , з пояснень останнього слідує те, що під час оформлення та складання протоколу про ПМП представниками митного органу здійснювався відеозапис, який не долучений до протоколу.

Вказані обставини мають суттєве значення для справи оскільки нададуть можливість визначити правильну кваліфікацію дій ОСОБА_1 у цій справі.

Отже, митному органу необхідно додатково допитати свідків по справі та отримати додаткові докази на підтвердження або спростування пояснень ОСОБА_1 щодо фактичних обставин справи (надати відеозапис фіксації порушення).

Крім того встановлено, що протокол був складений без підтвердження того, що каміння є дорогоцінним, оскільки як зазначено в самому протоколі при первинному огляді фахівцем ДГЦУ було встановлено, що дане каміння схоже на діаманти.

Тобто, протокол №1823/10000/20 від 26.11.2020 року був складений без висновку експерта, на підставі домислів фахівця ДГЦУ. В даному випадку, протокол ПМП мав бути складений після висновку експерта, а не до нього, без встановлення дійсних обставин справи з вірною кваліфікацією порушення митних правил.

З наданих суду пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вбачається, що він самостійно, свідомо та умисно не обирав та не проходив через канал позначений символами зеленого кольору «зелений коридор», призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Тобто, ОСОБА_1 самостійно не проходив через «зелений коридор», та свідомо не здійснював шляхом виконання дій засвідчення фактів, що мають юридичне значення, як зазначено в протоколі про порушення митних правил та доводах представника митного органу.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він перетнув «зелений коридор» фактично під контролем та за участю посадових осіб, які навмисно вивели його через вказаний канал спрощеної системи митного контролю, після чого з ним почали працювати представники митного органу.

ОСОБА_1 пояснив, що під час його зупинення в приміщенні зони митного контролю аеропорту представниками державної прикордонної служби, а в подальшому представниками митного органу в залі «ПРИЛІТ», він особисто заявив, що в нього є дорогоцінне каміння, яке він придбав у Туреччині та збирається здійснювати щодо нього митне оформлення.

Таким чином, ОСОБА_1 , на момент його спілкування з митниками фактично своїм усним повідомленням про товар, який він переміщував через митний кордон України, здійснив усне декларування та надав митним органам відомості, необхідні для здійснення митного контролю та оформлення, в усній формі, як це передбачено приписами статті 257 та частини 2 статті 334 Митного Кодексу України.

Тобто, під час митного контролю, який фактично розпочався та був проведений представниками митного органу, ОСОБА_1 усно заявив про переміщувані товари і пред`явив їх до митного контролю, що дає підстави для висновку про усне декларування переміщуваних ним товарів. Письмова митна декларація ОСОБА_1 для заповнення не надавалась.

Отже, митним органом необхідно викласти обставини на підставі яких було складено протокол з урахуванням пояснень ОСОБА_1 .

Таким чином, суд позбавлений можливості повно, всебічно, об`єктивно та своєчасно розглянути справу відповідно до вимог чинного законодавства, тому справу необхідно повернути для проведення додаткової перевірки до Київської митниці Держмитслужби.

Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Згідно із вимогами ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Статтею 527 МК України передбачено, що однією з постанов, що виноситься у справі про порушення митних правил митним органом або судом є постанова про проведення додаткової перевірки.

За змістом ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен вирішити, у тому числі, й питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення (п. 2), а в разі неправильного складання такого протоколу - повернути матеріали адміністративної справи органу, який його склав, для належного (додаткового) оформлення.

Відповідно до положень ст. ст. 488, 490, 494-495 МК України, протокол про порушення митних правил - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою, про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого МК України, і є найважливішим джерелом доказів у справах про порушення митних правил.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказав, що термін «кримінальне правопорушення», що міститься у ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має автономне значення і охоплює суворі за своїми наслідками види адміністративних стягнень, до яких належать адміністративний арешт та значні адміністративні штрафи, які фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції, а справи щодо їх застосування в силу суворості таких санкцій за суттю є кримінальними (пункти 82, 83 Рішення у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 8 червня 1976 року, пункт 55 Рішення у справі «Гурепка проти України» від 6 вересня 2005 року, пункт 38 Рішення у справі «Менаріні проти Італії» від 27 вересня 2011 року).

З цього слідує, що протокол про порушення митних правил, за вчинення яких митним законом передбачена відповідальність, є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, що вимагає від особи, яка складає такий протокол, здійснення максимально можливою мірою дій, спрямованих на забезпечення можливості притягнення особи, яка скоїла правопорушення, до адміністративної відповідальності шляхом зібрання та фіксації доказів відповідно до вимог закону.

Згідно зі ст. 8 МК України державна митна справа здійснюється на основі принципів, зокрема, законності та презумпції невинуватості, а також додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб.

Статтею 494 МК України передбачено вимоги щодо складання протоколу про порушення митних правил, згідно якої про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Протокол про порушення митних правил повинен містити такі дані: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; прізвища та адреси свідків, якщо вони є; відомості щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; інші необхідні для вирішення справи відомості.

На підставі викладеного, вважаю, що матеріали справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 , складені за протоколом про ПМП № 1822/10000/20 від 25.11.2020 року підлягають поверненню митному органу для проведення додаткової перевірки з метою збору відповідних доказів та надання суду належним чином оформлених матеріалів на доведення вини ОСОБА_1 та наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 483 МК України.

Керуючись ст. 294 КУпАП та ст. 529 МК України -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справи за протоколом про порушення митних правил №1822/10000/20 від 25.11.2020 року складеного відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 483 МК України повернути до Київської митниці Держмитслужби для проведення додаткової перевірки.

Встановити строк для проведення додаткової перевірки 1 місяць, з моменту отримання справи Київською митницею Держмитслужби.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її постановлення.

Суддя