Справа № 724/1317/21
Провадження № 3/724/667/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2021 року суддя Хотинського районного суду Чернівецької області Гураль Л.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм ПП «Комфорт Транс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 380758 від 27.05.2021 року, 27 травня 2021 року о 08 годині в с. Рукшин, Дністровського району, водій ОСОБА_1 керував т/з. марки Мерседес Бенц, д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного спяґніння, огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгер, результат позитивний 0,52 % проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав, при цьому пояснив суду, що дійсно був зупинений працівниками поліції, на вимогу яких погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. Разом з цим працівники поліції не повідомили його про причини зупинки, а також не зазначили ознаки алкогольного сп`яніння та наполягали щоб він продув у прилад. Продувши у алкотестер, із вже попередньо вставленим мундштуком, даний прилад спочатку показав один результат, а згодом після наступних продувань у прилад, він показував зовсім різний результат, хоч і позитивний, але із різним процентом проміле. Із даним результатом він був не згідний, однак не поїхав у лікарню, оскільки працює водієм маршрутного таксі, тому сильно поспішав. У подальшому, враховуючи свою юридичну необізнаність, зателефонував до сина, який сказав, щоб він їхав лікарню та проходив там медичний огляд. Відразу ж, приїхавши до Хотинської лікарні для проходження медичного огляду, йому там повідомили, що дана лікарня огляд не проводить, так як немає відповідної ліцензії. А, через деякий час, приїхавши до лікарні смт. Кельменці був проінформований, що вже пройшло більше двох годин після зупинки, тому такий огляд не буде дійсний. Крім того, повідомив, що не погоджувався з показами приладу Драгер, а пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення написав під диктовку працівника поліції.

Крім того, від його захисника адвоката Усманова М.І. до суду надійшло клопотання про закриття адміністративної справи на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях водія ОСОБА_1 . Зокрема в протоколі не зазначено ознак алкогольного сп`яніння, відсутня відео фіксація проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з результатом 0,52 проміле. Водій не був відсторонений від керування транспортним засобом.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У силу ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені в ст.ст. 247, 280 КУпАП, надати оцінку не тільки тим доказам, які доводять винуватість, але й оцінити доводи та докази, які виправдовують особу.

Відповідно до Розділу І п.п. 2-4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Так, згідно матеріалів справи, зокрема Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також відповідно до переглянутого під час розгляду справи диску із відеозаписом події вбачається, що працівниками поліції не було проінформовано водія про наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння, які стали підставою для проведення такого огляду.

Крім того, відповідно до п.п. 6, 7 Розділу І вищевказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, із письмових пояснень водія ОСОБА_1 , зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 380758 вбачається, що останній був незгідний із результатами алкотестера Драгер, що також підтверджується переглянутим у судовому засіданні диском із відеозаписом події, однак в матеріалах справи відсутнє направлення даного водія в найближчий заклад охорони здоров`я для проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Крім того, у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 31, ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03 лютого 2016 року № 100, під час документування обставин правопорушення працівниками поліції здійснювалася відеофіксація за допомогою нагрудних відео реєстраторів.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9а ПДР України, інспектором СРПП № 1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області Богач В. до матеріалів справи було долучено диск із відеозаписом події, на якому вбачається, як водій двічі продував у алкотестер, який спочатку показав результат 0,46 %, а наступного разу 0,50 %, однак із протоколу про адміністративне правопорушення графи «суть адміністративного правопорушення» вбачається, що результат огляду водія ОСОБА_1 склав 0,52 %.

Крім того, в судовому засіданні водій ОСОБА_1 посилався на те, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки був проведений за допомогою алкотестера «Драгер» із вже вставленим мундштуком, а самої процедури встановлення мундштука в газоаналізатор він не бачив.

Відповідно до ДСТУ EN 15964:2014 (далі Стандарт) пристрої (газоаналізатори) використовують мундштуки для відбору проб дихання. Пунктом 3.11 Стандарту визначено, що мундштук це гігієнічно запакована частина, призначена для одноразового використання, яку приєднують до приладу для виявлення алкоголю у видихуваному повітрі й через яку особа, що її перевіряють, подає пробу видихуваного повітря. ОСОБА_2 використовують, щоб запобігти змішуванню проби видихуваного повітря з навколишнім повітрям і розбавленню концентрації алкоголю. Згідно приписів п. 5.2 Стандарту пристрій повинен виключати можливість вдихання забрудненого повітря від попередніх користувачів. Повинна бути забезпечена можливість брати ці мундштуки, не торкаючись частини, що буде і була в контакті з губами особи, яку перевіряють. Мундштуки повинні бути в індивідуальній герметичній упаковці, яку можна легко відкрити. Недотримання вимог Стандарту визначених п. 3.11 та 5.2 може призвести як до епідеміологічних ризиків, так і до ризику некоректної роботи газоаналізаторів і фактичних необ`єктивних тестів. Використання бувших у вжитку мундштуків, може призводити до систематичних похибок з отриманням помилкового результату тесту.

Отже, вищевказані пояснення ОСОБА_1 вказують на беззаперечне порушення поліцейськими процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, перевірити та спростувати отримані безпосередньо в судовому засіданні пояснення водія не виявилось можливим у зв`язку із тим, що відеозапис не містить цієї частини огляду.

Таким чином, суд виходить з того, що відеозапис, як доказ вчинення правопорушення, має бути безперервним, і фіксувати всю процедуру оформлення факту правопорушення. Однак в даному випадку доданий до протоколу відеозапис не надає вичерпної інформації про обставини складання протоколу, що ставить під великий сумнів взагалі правомірність проведення такого огляду.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 380758 від 27.05.2021 року зазначено, що водій був відсторонений шляхом передачі тверезому водієві, однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а сам ОСОБА_1 заперечував ту обставину, що його транспортний засіб був переданий іншому водію.

Згідно із роз`ясненнями п. 24 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Отже, все вищевикладене позбавляє суд можливості встановлення вини водія ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 (а) ПДР України.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. («Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

Так, практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України, фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо вини тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, вважаю, що в ході судового розгляду не добуто прямих, безспірних і безсумнівних доказів вини ОСОБА_1 , тому провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення у його діях.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області.

Суддя: Л. Л. Гураль