Справа № 751/3136/21
Провадження №3/751/1181/21
ПОСТАНОВА
27 серпня 2021 року місто Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
в складі: головуючого судді Ченцової С.М.
при секретарі Пожиловій О.В.
з участю особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1
адвоката Кашуби М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , працює: Чернігівський автозавод, начальник, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні року особа, стосовно якої складений протокол, ОСОБА_1 свою вину не визнав. Пояснив, що у неділю їхали із села. В цей день спиртні напої не вживав, пив у суботу. Їх зупинили працівники поліції, спитали чи є аптечка, страховка. Показав інспекторам посвідчення інваліда війни. У інспектора приладу «Драгер» не було. Він погодився продувати, але він дуже поспішав, тому інспектор запропонував написати відмову. На той час не розумів, що від нього вимагають. Направлення на огляд не було. Він сказав, що поспішає, інспектор побажав гарної дороги і вони поїхали. Зазначає, що не знав законів, тому розгубився, що призвело до таких наслідків. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та врахувати, що автомобіль єдине джерело його доходу.
Адвокат Кашуба М.О. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Пояснив, що у матеріалах справи відсутнє направлення водія на освідування, підтвердження наявних підстав для зупинки транспортного засобу. Відео у 30 секунд, яке наявне в матеріалах справи, не відображає повної картини події. У день зупинки ОСОБА_1 не вживав алкогольні напої, ознак сп`яніння у нього не було .
Допитана у якості свідка ОСОБА_2 показала, що вона являється співмешканкою ОСОБА_1 . У момент події знаходилася у машині разом із донькою. Поліцейський просив посвідчення водія, страховку. Щодо тесту на «Драгері» нічого не чула. Ознак сп`яніння у ОСОБА_3 не було. Із розмови чоловіка та інспектора, вона зрозуміла, що «Драгеру» не було, тому що ОСОБА_4 не продував його.
Свідок ОСОБА_5 показав, що він являється братом ОСОБА_1 25.04.2021 року поверталися із села, їх зупинили працівники поліції, запитували про аптечку та страховку. Приладу «Драгер» у інспектора не було. Після складання протоколу, за кермо сів ОСОБА_1 і поліцейський це бачив, ніяких зауважень з цього приводу не було.
Вислухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол, його адвоката, допитавши свідків, дослідивши докази у справі: відомості у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 472415 від 23.04.2021 року; письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 25.04.2021 року; розписку ОСОБА_1 від 25.04.2021 року; відеозапис до протоколу серії ДПР18 № 472415 від 23.04.2021 року, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Цією ж статтею передбачено чим встановлюються ці дані.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно із пунктом 2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до пунктів 6, 7 цієї Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.
Враховуючи, що матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не містять недоліки, які б перешкоджали забезпечити дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізувати вимоги статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом, суд не вбачає правових підстав для задоволення заявленого у судовому засіданні клопотання адвоката щодо закриття провадження у зв`язку із відсутністю складу правопорушення, а тому відмовляє у його задоволенні.
Дослідивши докази справі, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вирішуючи питання про призначення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 , суд враховує вік та особу правопорушника, його матеріальний стан; до адміністративної відповідальності протягом поточного року за ст. 130 КУпАП не притягувався; обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення згідно статей 34, 35 КУпАП не встановлено.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
За таких обставин, оцінюючи всі отримані докази, суд вважає, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, тому на нього слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини першої даної статті.
Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в сумі 454 гривень підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись статтями 23, 33-35, 40-1, 130 ч. 1, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суд
Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: С.М. Ченцова