Єдиний унікальний номер 753/5827/21 Головуючий в суді I інстанції Домарєв О.В.
Апеляційне провадженя № 33/824/3631/2021 Суддя-доповідач Гриненко О.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Гриненко О.І., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності , на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 05 квітня 2021 року, прийняту щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 05 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави.

Згідно із постановою судді, ОСОБА_1 27 лютого 2021 року о 02 год. 32 хв. по вул. Ревуцького в м. Києві керував транспортним засобом «Renault», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», який зафіксував перевищення рівню алкоголю в крові водія із цифровим показником - 0,90 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Дарницького районного суду м.Києва від 05 квітня 2021 року скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, ОСОБА_1 вказує, що 27.02.2021 він спиртні напої не вживав та транспортним засобом не керував, а наявні матеріали справи свідчать про те, що його огляд на стан сп`яніння проводився з явними порушеннями.

Так апелянт вказує на відсутність доказів того, що особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення щодо нього, дійсно в цей час перебувала на службі та мала право на його складання, а також звертає увагу на те, що особа, яка складала протокол, діяла з порушенням чинного законодавства в частині порядку складання протоколів про адміністративне правопорушення та з порушенням його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Крім того апелянт зазначає, що в порушення вимог законодавства, другий примірник протоколу йому не вручався.

Також ОСОБА_1 вказує, що в порушення ст. ст. 245, 251, 252 КУпАП, суддею місцевого суду не допитано свідків по справі та поліцейських, які брали участь в оформленні протоколу про адміністративне правопорушення. Окрім того, апелянт звертає увагу, що судом не встановлено його дійсне місце проживання, не забезпечено його право на участь у розгляді справи, на ознайомлення з матеріалами справи, його право надавати пояснення та ін.

Крім того, ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м.Києва від 05 квітня 2021 року, яке мотивував тим, що при розгляді справи щодо нього 05 квітня 2021 року він присутній не був, а про наявність постанови місцевого суду дізнався 12 липня 2021 року, коли ознайомився з матеріалами справи, які надійшли з Дарницького районного суду м. Києва у відповідь на адвокатський запит.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не був присутній при розгляді справи у суді першої інстанції 05 квітня 2021 року та з метою забезпечення його можливості реалізувати право на оскарження судового рішення, апеляційний суд вважає за необхідне поновити останньому строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м.Києва від 05 квітня 2021 року. Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зокрема, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується фактичними даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №015893 від 27.02.2021, який містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про події правопорушення та особу, яка його вчинила (а.с.1), роздруківцірезультатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» результат якого становить 0,90 проміле (а.с.2), акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,в присутності яких ОСОБА_1 погодився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» (а.с.4) тавідеозаписі з нагрудної камери поліцейського, який був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.6).

При підготовці справи до розгляду апеляційним судом було досліджено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення. На вказаному відеозаписізафіксовано добровільну згоду ОСОБА_1 в присутності свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу «Драгер», після результатів огляду запропоновано надати пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення, після чого ознайомлено з його змістом, а також надано копію протоколу. Будь-яких порушень з боку працівників поліції зазначений відеозапис не містить.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього працівниками поліції складено з порушенням чинного законодавства нічим не підтверджуються. Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №015893 від 27.02.2021за ч.1 ст.130 КУпАП складений щодо ОСОБА_1 повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та підписаний ним без будь-яких зауважень, що також свідчить про роз`яснення останньому його прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Всі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень. Відповідно до ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення складеному щодо ОСОБА_1 зазначені посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, протокол підписаний особою, яка його склала, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо сумнівів, чи дійсно особа яка складала протокол, перебувала на службі та чи мала право на його складання, є надуманими.

Твердження апелянта про порушення місцевим судом закону щодо дослідження та оцінки доказів, є безпідставними, оскільки вирішуючи питання щодо порушення водієм ОСОБА_1 п.2.9 (а) ПДР України, суд першої інстанції, на підставі аналізу перевірених в судовому засіданні доказів у їх сукупності, які є належними і допустимими в розумінні положень 251 КУпАП, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на законних підставах притягнув останнього до адміністративної відповідальності за вказаною нормою, оскільки ОСОБА_1 керував транспортним засобом з перевищенням допустимої норми алкоголю, тобто перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Натомість жодних доказів на спростування винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України суду не надано. Таким чином доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 жодним чином не спростовують його вини у порушенні ним вимог п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, тобто у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також безпідставними є доводи апелянта про те, що місцевим судом не встановлено його дійсне місце проживання, оскільки в постанові судді Дарницького районного суду м. Києва від 05 квітня 2021 року зазначена та сама адреса проживання ОСОБА_1 , що й в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо останнього, з яким він був ознайомлений та підписав його без жодних зауважень.

Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 268 КУпАП, то йому було забезпечено можливість реалізації процесуальних прав, передбачених ст. 268 КУпАП, тобто його права передбачені вказаною нормою закону були поновлені апеляційним судом.

З урахуванням викладеного вважаю, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, а відтак підстав для її задоволення апеляційний суд не вбачає.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням викладеного, вважаю, що постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 05 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 05 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 05 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко