ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2021 Справа №607/10545/21

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківська О. Я., розглянувши матеріали, що надійшли з Тернопільського районного управління поліції відділення поліції № 4 (м. Збараж) Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Баворів, українку, громадянку України, фізичну особу підприємця, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 443 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

21 травня 2021 року об 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 порушила норми карантинних вимог, а саме здійснювала роботу магазину за адресою: АДРЕСА_2 , не забезпечивши урною для використаних засобів індивідуального захисту, чим порушила постанову КМУ від 09 грудня 2020 року № 1236 зі змінами, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 443 КУпАП.

В судове засідання особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилася, хоча повідомлялася про час, дату та місце судового засідання належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа «Каракуця проти України»).

За таких обставин, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також приймаючи до уваги строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП та те, що участь особи при розгляді даної категорії справ не є обов`язковою, вважаю за можливе розглядати справу у відсутності ОСОБА_1

05 серпня 2021 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області зареєстроване письмове заперечення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Скиби В., у якому він просить суд закрити справу відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 443 КУпАП. Покликається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи, а дії інспектора вважає незаконними та такими, що суперечать закону, оскільки самого правопорушення ОСОБА_1 не вчиняла. Жодних правил поведінки в публічних місцях ОСОБА_1 24 травня 2021 року не порушувала. Під час розмови та представлення поліцейським жодних слів та зауважень щодо неї особисто не було. Дані зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджуються жодним належним на це доказом, про що і в ній зазначено, зокрема в графі «до протоколу додаються» не зазначено жодного доказу. При цьому не вислухавши пояснень та обґрунтувань ОСОБА_1 поліцейський Зимбович С. склав протокол про адміністративне правопорушення. 24 травня 2021 року, ОСОБА_1 перебувала в приміщенні магазину продукти по вул. Михайловича, 56 в с. ЧернелівРуський, однак жодних функцій посадової особи чи продавця не виконувала та не була відповідальною особою, на яку покладено обов`язок контролю чи організації роботи закладу торгівлі. ОСОБА_1 не здійснює підприємницької діяльності у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та не може контролювати виконання працівниками карантинних обмежень. До протоколу додано документи на господарюючого суб`єкта ОСОБА_2 , який проводив господарську діяльність з надання послуг у вказаному закладі, зокрема свідоцтва про реєстрацію ФОП. При цьому відсутні і документи, які б дозволити встановити відповідальну особу, на яку покладено обов`язки з дотримання вимог карантинних обмежень щодо роботи закладу торгівлі, за недотримання яких і було складено протокол від 24 травня 2021 року.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 443 КУпАП підлягає закриттю з наступних підстав.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 443 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарногігієнічних, санітарнопротиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Також слід зазначити, що стаття 443 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративноправовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативноправових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 443 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 443 КУпАП.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативноправових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Проте, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 517516 від 24 травня 2021 року відсутня конкретна норма Постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року, що є свідченням того, що в цьому протоколі, який складено за бланкетною нормою, що передбачає обов`язкову вказівку конкретного нормативного акту, який регулює правила карантину, не зазначено взагалі норму постанови КМУ від 09 грудня 2020 року № 1236, яка порушена ОСОБА_1 , не вказано пункт, підпункт, абзац вказаної постанови.

Як вже зазначалось, диспозиція ст. 443 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей. При цьому сама норма чітко свідчить, що такі правила мають визначатись нормативноправовими актами.

Тобто, протокол має бути складений за вчинення конкретних дій особою та зазначення, який нормативний акт встановлював заборону щодо вчинення вказаних дій.

Суд звертає увагу, що на період карантину забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра; не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, та не здійснюється належний контроль за їх використанням; обслуговуються покупці без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисних масок або респіраторів, які закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, за винятком обслуговування за межами будівлі суб`єкта господарювання (через вікна видачі, тераси тощо); не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни).

Вказана заборона встановлена п.п. 12 п. 3 Постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року (в редакції станом на день вчинення правопорушення). Проте у проколі про адміністративне правопорушення не зазначено за порушення якої саме норми складено цей протокол, а чинним КУпАП не передбачено право суду вийти за межі формулювання дій, які утворюють склад правопорушення, вказувати на дії, або інші обставини справи за якими протокол не складено. Зазначене призведе до порушення прав особи, що притягається до відповідальності, оскільки суд з органу, що має прийняти рішення у справі, фактично стане суб`єктом складення протоколу.

За вищевикладених обставин суд робить висновок про відсутність об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 443 КУпАП.

Крім того, з протоколу серії ВАБ № 517516 від 24 травня 2021 року слідує, що він складений відносно ОСОБА_1 , яка, будучи фізичною особоюпідприємцем, здійснювала роботу магазину за адресою: АДРЕСА_2 , не забезпечивши урною для використаних засобів індивідуального захисту.

Відповідно до ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. До них належать господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Як вбачається із приєднаного до матеріалів справи рішення про державну реєстрацію потужності № 1915594/98 від 02 грудня 2020 року державну реєстрацію потужності, розташованої за адресою АДРЕСА_2 здійснено за заявою ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності згідно свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності.

Довіреність від 29 жовтня 2020 року свідчить про те, що ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_3 представляти її інтереси та вчиняти інші дії, передбачені вказаною довіреністю.

Відтак, в матеріалах справи відсутні будьякі докази того, що ОСОБА_1 є безпосереднім суб`єктом господарювання, що здійснює діяльність у магазині за адресою: АДРЕСА_2 .

З огляду на зазначене, приходжу до переконання, що ОСОБА_1 не є суб`єктом інкримінованого їй правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 443 КУпАП.

При цьому наголошую, що не маю права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, змінювати чи уточнювати суть порушення, яке вказано у протоколі, не можу перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В силу ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський Суд з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року зазначив, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Враховуючи вказане, приходжу до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 443 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення щодо неї підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 443, статтями 7, 221, 245, 247, 251, 252, 280, 283285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И ЛА :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 443 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

СуддяО. Я. Герчаківська