Справа № 450/904/21 Провадження № 3/450/675/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Кукса Д.А., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , 03.03.2021 року о 20 год. 20 хв. на а/д М-06 Київ-Чоп, 549 км + 600 м керував автомобілем ВАЗ 211120 д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» Алкотест 6810, тест № 1845 у присутності двох свідків, результат 1,55 проміле. З результатом приладу «Драгер» ОСОБА_1 не погодився, проте його не було скеровано в медичний заклад для проведення огляду на стан сп`яніння.

В судовому засіданні водій ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив, зазначив, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, не погодився із результатом приладу «Драгер», проте працівниками поліції його не доставлено в медичний заклад для проходження огляду. Вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши матеріали справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 106817 від 03.03.2021 року; пояснення свідків; відеозапис з місця події; приходжу до наступного висновку:

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно пояснень ОСОБА_1 наданих в судовому засіданні, та з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, вбачається, що останній після проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» повідомив працівникам поліції, що він не згідний з результатом та не заперечує на проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Тобто, згідно до встановленої процедури, поліцейський повинен був запропонувати провести огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015р. № 1452/735, зареєстрованою в МЮ України 11.11.2015р. за № 1413/27858 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 1.6. Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

1)поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

2)лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно до п. 1.7. Інструкції , у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Таким чином, суду не зрозуміло чому ОСОБА_1 в зв`язку з його незгодою з результатом отриманим з приладу «Драгер» та не запереченням щодо проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладу, працівниками поліції не було доставлено останнього в заклад охорони здоров`я для проведення огляду. Тому суду не доведено, що працівниками поліції дотримана процедура, передбачена ст. 266 КУпАП та п. 1.7 Інструкції.

Отже в даному випадку матеріалами справи не доведено достатніми, належними, допустимими доказами факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що в свою чергу свідчить про недоведеність вини останнього.

Між тим відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з цього суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 9, 245, 247, 251, 252, 255, 279, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяД. А. Кукса