Справа № 467/472/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання Савчук О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу, яка надійшла від відділення поліції №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долинське Ананьївського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності притягувався постановою Суворівського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2020 року за ч.1 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10 200,00 грн. із позбавлення права керування транспортними засобами,-

за ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Суд визнав доведеним, що 22 травня 2021 року о 23:11 год. по вул. Шевченка в с. Новокрасне Первомайського району ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2109, д.р.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9. «а» ПДР України.

Дії ОСОБА_1 уповноваженою особою кваліфіковані за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Таких висновків суд дійшов, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і ураховуючи положення ст. 251 КУпАП щодо доказів та встановивши обставини, які регламентовані ст. 280 цього ж Кодексу, тобто ті, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

На виклик суду ОСОБА_1 не з`явився, правом на участь в судовому засіданні не скористалася, повідомлялася належним чином шляхом надіслання повістки і розміщення оголошення про виклик на сайті Арбузинського районного суду Миколаївської області (Веб-портал «Судова влада України»).

До того ж, ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи Арбузинським районним судом Миколаївської області, що слідує із підписаного ним протоколу.

У той час, як особа, яка задіяна в судовому процесі, зобов`язана сама з розумним інтервалом часу цікавитись ходом справи, учасником якої вона є.

Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Тож, приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 у судовому засіданні, однак, він не з`явився до суду, причини неявки не повідомив, з метою дотримання розумного строку розгляду справи і забезпечення можливості своєчасного притягнення особи до відповідальності у випадку доведення її винуватості, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки положення ч. 2 ст. 268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової його участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Тож, за таких обставин, розглядаючи справу у ракурсі вимог ст. 280 КУпАП, суд, виходив із такого.

Зокрема, відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі ПДР України), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За ч.2 ст. 130 КУпАП особи притягається до адміністративної відповідальності у разі, якщо вчинила повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Частина перша статті 130 у редакції Закону №1231-IX від 16.02.2021 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», яка діє з 17.03.2021 року, установлює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

У свою чергу, порядок огляду, тобто, виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Зокрема, згідно п.2 Розділу І вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) ( п.п.6,7 Розділ 1 Інструкції).

У свою чергу, відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється ( ч.3 ст. 266 КУпАП).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним ( ч.5 ст. 266 КУпАп).

Тож, суд, дослідивши надані у його розпорядження докази, установив дійсний факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а порядок проведення його огляду на такий стан у цілому було дотримано таким чином, аби належність цієї установленої законом процедури і, відповідно, її результатів, не викликала обґрунтованих сумнівів.

Ці висновки суду підтверджуються рядом досліджених судом доказів, як то, даними протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 №210681 від 22 травня 2021 року, щодо часу, місця, транспортного засобу та безпосередньо самого способу учинення правопорушення, у тому числі й причетності ОСОБА_1 до інкримінованого йому правопорушення.

Відповідність процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції вимогам перевірена шляхом дослідження відеозапису, що доданий до протоколу, та поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно роздруківки спеціального технічного засобу «Драгер», результат тесту ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння склав 1,39 %, а згідно акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 згодний із результатами огляду.

Тож, усі ці докази є належними, так як самі по собі і в сукупності підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у цій справі, щодо події адміністративного правопорушення (часу, місця, способу вчинення, у тому числі й отримання результатів огляду), мотивів, мети і спрямованості умислу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, вказані докази є допустимим, так як сам протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо його змісту і форми, а даних про те, що додані до нього матеріали отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України або здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, становлено не було.

А порядок самого огляду на стан сп`яніння відповідає вимогам закону (ст. 266 КУпАП).

Таким чином, шляхом дослідження наданих доказів у сукупності, у тому числі, їх обсягу, установлено, що було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а ОСОБА_1 винний у його вчиненні і підлягає адміністративній відповідальності.

А тому, з огляду на наведене, у ракурсі установлених судом фактичних обставин справи шляхом встановлення юридично значущих ознак, визначення правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненої дії конкретному складу правопорушення, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП 04 листопада 2020 року на підставі постанови Суворівського районного суду м. Одеси від 04.11.2020 року, тобто, повторно протягом року, вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Тож, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, зокрема, підвищений ступінь його небезпеки, як для суспільства у цілому, так і для окремих громадян, особу порушника, який не працює, є особою молодого віку, не зробив для себе належних висновків щодо заборони керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а також ступінь його вини, тобто, те, що він діяв умисно і усвідомлював характер свого діяння і його караність, (відеозапис містить інформацію про те, що ОСОБА_1 знає про факт його притягнення за ст. 130 КУпАП), у тому числі відсутність виключних обставин, які змусили його керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а так само і обставин, що виключають адміністративну відповідальність і собою указують на факти неосудності.

При цьому, закон у будь якому випадку забороняє керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і будь які причини, що спонукали сісти за кермо в нетверезому стані, не можуть виправдати такі дії особи.

Адже ЄСПЛ, зокрема, у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («OHalloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, вказав, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Водночас, обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 згідно із ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

За такого суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч.2 ст. 130 КУпАП, що буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, у тому числі, ураховуючи відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, а також необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

При цьому, суд не вважає можливим у даному випадку застосувати оплатне вилучення транспортного через відсутність будь яких даних про те, кому він належить на праві власності.

Крім того, у порядку ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день розгляду справи становить 454,00 грн. (.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674 VI).

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 33-35, 130, 221, 247, 251-252, 283-285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення постанови становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Суддя І.В. Явіца