Провадження № 33/4820/542/21
Категорія: ст. 124, 1224 КУпАП Доповідач Федорова Н.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Кузняка А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 липня 2021 року,-

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Горлівка Донецької області, мешканця АДРЕСА_1 (відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення) та АДРЕСА_2 (встановлено в судовому засіданні), начальника бюро гарантійного обслуговування ТОВ «Укрелектроапарат»,

визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 1224 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

За постановою суду, 30 червня 2021 року о 17 год. 40 хв. ОСОБА_1 , в м. Хмельницький по Копистинському шосе, 5, керуючи транспортним засобом Volkswagen Fox, д.н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового правого інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався праворуч в попутному напрямку зі сторони вул. Чорновола в напрямку до с. Копистин, чим порушив п.п. 2.3Б, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Після цього, ОСОБА_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, з місця пригоди з`їхав, чим порушив п. 2.10а Правил дорожнього руху України.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 1224 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 1224, 124 КУпАП.

Постанову вважає незаконною, а висновки суду такими, що не ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

Суд першої інстанції не звернув увагу на розбіжності між поясненнями потерпілого ОСОБА_2 та іншими доказами, наявними у справі. Так, в матеріалах справи фігурує три місця ДТП: на схемі - перед залізничним переїздом, в письмових поясненнях потерпілого - безпосередньо на переїзді, в протоколі - поза переїздом в напрямку руху на с. Копистин.

Поза увагою суду залишилось те, що він не змінював напрямок руху, його міг змінити водій ОСОБА_2 , який виїхав на його смугу руху з узбіччя і саме його дії могли стати причиною ДТП.

Апелянт стверджує, що у нього не було наміру залишати місце пригоди, адже він не відчув і не помітив можливого зіткнення між автомобілями, а саме тому продовжив рух у тому ж напрямку.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1 його захисника - адвоката Кузняка А.А., які підтримали доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.3.б) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу (п. 13.1 Правил дорожнього руху України).

У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди (п. 2.10. а) Правил дорожнього руху України.

Диспозицією статті 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція статті 1224 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

В апеляційному суді ОСОБА_1 свою вину у вчинені адміністративних правопорушень не визнав. Повідомив, що вказаних правопорушень не вчиняв.

Однак, такі його пояснення апеляційний суд до уваги не бере та розцінює як намір уникнути адміністративної відповідальності за вчинене, оскільки його винуватість підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судових засіданнях першої та апеляційної інстанцій, доказів. Зокрема відомостями із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 111045 від 02.07.2021 року, з якого вбачається, що 30 червня 2021 року о 17 год. 40 хв., в м. Хмельницький по Копистинському шосе, 5, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Fox, д.н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового правого інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався праворуч в попутному напрямку зі сторони вул. Чорновола в напрямку до с. Копистин. Під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с. 1);

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 331093 від 02.07.2021 року, з якого вбачається, що 30 червня 2021 року о 17 год. 40 хв. в м. Хмельницький по Копистинському шосе, 5, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Fox, д.н.з. НОМЕР_1 , залишив місце ДТП до якого він причетний (а.с. 9).

- схеми місця ДТП, яка сталася 30.06.2021 року о 17 год. 40 хв. на Копистинському шосе, 5, Копистинський переїзд, м. Хмельницький, згідно з якою у транспортного засобу Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_2 , розбите дзеркало заднього виду з лівого боку. Вид пригоди - ДТП зі з`їздом. Водій іншого транспортного засобу зник (а.с. 4);

- акту огляду Volkswagen Fox, д.н.з. НОМЕР_1 , від 02 липня 2021 року, відповідно до якого даний транспортний засіб має пошкодження правого бокового дзеркала заднього виду, а саме подряпини пластмасової оболонки дзеркала. Такі пошкодження характерні для ДТП. Акт підписано водієм ОСОБА_1 , жодних зауважень чи заперечень до нього останній не зазначив (а.с. 7);

- письмовиих пояснень потерпілого ОСОБА_2 від 30.06.2021 року, який пояснив, що транспортний засіб Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, переїжджаючи через переїзд по вул. Копистинське шосе, не дотримався безпечного інтервалу та розбив ліве дзеркало заднього виду його транспортного засобу, не зупинився та продовжив рух (а.с. 5). Зазначені пояснення повністю узгоджуються з даними схеми місця ДТП, в якій зафіксована дорожня обстановка та місце розташування транспортного засобу Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_2 , після пригоди, та акту огляду Volkswagen Fox, д.н.з. НОМЕР_1 , в якому зазначено пошкодження даного автомобіля.

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.3.б), п. 13.1, п. 2.10.а) Правил дорожнього руху України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, залишення водієм місця пригоди та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 1224, 124 КУпАП.

Відповідно до викладеного, твердження ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 1224, 124 КУпАП, є надуманими, на увагу суду не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Крім того, сам ОСОБА_1 , як у суді першої інстанції, так і під час дачі письмових пояснень від 02.07.2021 року підтвердив факт керування своїм автомобілем Volkswagen Fox, д.н.з. НОМЕР_1 , 30 червня 2021 року близько 18:00 год. в напрямку з м. Хмельницький по Копистинському шосе (Копистинський переїзд). Зазначив, що під`їхавши до переїзду побачив, що горить червоний сигнал світлофора, зупинився приблизно п`ятий в черзі автомобілів. Після відключення забороняючого сигналу світлофора продовжив рух через переїзд.

Разом з тим, твердження ОСОБА_1 про те, що справа від нього були інші авто, а він нікого попереду себе не пропускав, оскільки транспортні засоби рухались по узбіччю справа від нього, свідчать про суперечливість його пояснень, адже він сам пояснював, що був п`ятий в черзі автомобілів, які мали перетинати переїзд. Не узгоджуються такі пояснення і з іншими доказами по справі, зокрема, фототаблицями, наданими ОСОБА_1 та приєднаними до матеріалів справи, з яких вбачається, що перед переїздом немає обочини, по якій можуть рухатись автомобілі, а є лише виїзд з вулиці, яка прилягає перпендикулярно до Копистинського шосе. Крім того, перед переїздом на обочині встановлено електроопори, дорожнє огородження та знаки. Зазначене узгоджується із схемою місця ДТП, з якої вбачається, що автомобіль ОСОБА_2 в момент зіткнення знаходився на проїжджій частині, паралельно електроопорі справа, а отже, не рухався по узбіччю. Зазначене спростовує доводи апелянта про те, що водій ОСОБА_2 виїхав на його смугу руху з узбіччя і саме його дії могли стати причиною ДТП.

Доводи апелянта про те, що в матеріалах справи фігурує три місця ДТП: на схемі - перед залізничним переїздом, в письмових поясненнях потерпілого - безпосередньо на переїзді, в протоколі - поза переїздом в напрямку руху на с. Копистин, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються змістом вказаних документів, відповідно до яких дана пригода сталась перед залізничним переїздом.

Інші доводи апеляційних скарг не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 1224, 124 КУпАП.

При накладенні стягнення, місцевим судом правильно враховано вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до яких, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, та обґрунтовано накладено адміністративне стягнення відповідно до санкції ч. 1 ст. 1224 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Однак, як вбачається з постанови місцевого суду, визначаючи вид стягнення за вчиненні ОСОБА_1 правопорушення, суддя належним чином не врахував положення вимог ст. 33 КУпАП та визначив його фактично в максимальному розмірі в межах санкції ст. 1224 КУпАП, що є явно несправедливим покаранням та занадто суворим.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Натомість, судом першої інстанції не враховано того, що правопорушення є необережними, шкода завдана невелика, а саме: подряпини пластмасової оболонки дзеркала, обтяжуючі обставини відсутні. Тому, з урахуванням вказаного та вимог ст. 36 КУпАП, апеляційний суд прийшов до висновку про необхідність пом`якшення призначеного за вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ст.ст. 1224, 124 КУпАП, стягнення та визначення його в межах санкцій, встановлених за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у виді штрафу у мінімальному розмірі.

Таке стягнення, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним у майбутньому нових правопорушень.

А тому, постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині накладення на правопорушника адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 33, 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 липня 2021 року в частині накладеного стягнення змінити.

Накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі двохста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.