Справа № 277/533/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 серпня 2021 року смт Ємільчине

Суддя Ємільчинського районного суду Житомирської області Заполовський В. В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Новоград-Волинського РВП ГУНП України в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 036860 від 17.05.2021 року, зі змісту якого вбачається, що 17.05.2021 року о 18 годині 30 хвилині по вул. Рад, 119 в с. Степанівка Ємільчинського району Житомирської області ОСОБА_2 керував автомобілем ЗАЗ 11021 д/н НОМЕР_1 перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме мав не чітку мову та різкий запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, ЄСПЛ у своєму рішенні по справі «Пономарев проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.89 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Дослідивши адміністративний матеріал, суд приходить до наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 036860 від 17.05.2021 року згідно якого він 17.05.2021 року о 18 годині 30 хвилині по вул. Рад, 119 в с. Степанівка Ємільчинського району Житомирської області керував автомобілем ЗАЗ 11021 д/н НОМЕР_1 перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме мав не чітку мову та різкий запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився.

Також до протоколу про адміністративне правопорушення додано диск з відеозаписом переглянувши який було встановлено, що працівником поліції водію ОСОБА_2 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, однак він відмовився від проходження огляду. Також ОСОБА_2 пояснював працівникам поліції, що керував автомобілем та перед цим разом з товаришем випили пляшку горілки.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Виконання цих завдань неможливе без чіткого визначення предмета доказування у даній справі, а також (у межах ст. 251 КпАП) відповідних засобів доказування.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, який фіксує факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до висновку, що вина правопорушника у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, стверджується письмовими матеріалами справи, а тому щодо нього слід застосувати стягнення в межах санкції відповідної статті у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Призначаючи вид і розмір адміністративного стягнення, судом враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Крім того, відповідно до Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі, визначеному законом.

Керуючись ст.ст. 23-24, 33-35, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:В. В. Заполовський