Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/299/21
Провадження № 3/499/235/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 квітня 2021 року смт. Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Погорєлов І.В., розглянувши матеріали справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

ВП №1 Березівського ВП ГУНП України в Одеській області направлено в суд матеріали відносно ОСОБА_1 (далі - особа) про притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 16.04.2021 року о 11:40 год. ухилялася від виконання передбачених ст.150 СК України обов`язків щодо виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , внаслідок чого він випасав худобу та не відвідував онлайн навчання.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв та клопотань не надала, про причини неявки не повідомила, тому суд визнає її неявку з неповажних причин, на підставі чого вважає за можливе розглянути справу у її відсутність, оскільки у відповідності до ч.2 ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП при розгляді справи не є обов`язковою.

Так, вина особи у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом, поясненнями, характеристикою зі школи на дитину, характеристикою на ОСОБА_1 з сільської ради, листами служби у справах, копією свідоцтва про народження дитини.

За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 дійсно наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, тобто ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, що виразилося у незабезпечені дитини доступу до освіти.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 не працює та утримує неповнолітніх дітей, характеризується позитивно, стала на шлях виправлення (відповідно до характеристики), суддя вважає, що накладення на неї штрафу та стягнення судового збору на підставі постанови суду є неможливим, оскільки дана обставина призведе до порушення прав дітей, що є неприпустимим у розумінні основоположних принців охорони дитинства відповідно до Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, оскільки стягнення даних сум з особи призведе до порушення цільового призначення використання допомоги, що виплачується на утримання дітей.

Положення ст.22 КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови Держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом. При розгляді справ та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, фактичні обставини справи, а саме, що вчиненим правопорушенням не завдано негативних наслідків, суддя приходить до висновку, що в даному конкретному випадку вчинене ОСОБА_1 правопорушення є малозначним, у зв`язку з чим суд вважає можливим звільнити її від адміністративного стягнення, обмежившись усним зауваженням на підставі ст. 22 КУпАП.

Керуючись ст.ст.22, 33, ч.1 ст.184, ст.ст.283, 284КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.184 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням та закрити провадження у справі.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:І. В. Погорєлов