Справа №: 646/1374/21
Провадження № 3/646/866/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2021 м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова в особі судді Демчини Т.Ю., з участю секретаря судового засідання Саламахи В.О., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Цуркана Р.А., розглянувши матеріали УПП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.2 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

13 лютого 2021 року о 21 год. 20 хв. в м.Харкові по просп.Гагаріна, 100, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом автомобілем «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови) та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Такими діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. Діяння ОСОБА_1 кваліфіковане за ч.2 ст.130 КУпАП як повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, належним чином, шляхом направлення смс-повідомлення на актуальний номер мобільного телефону, а також шляхом сповіщення її захисника адвоката Цуркана Р.А., повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не інформувала. На підставі ч.2 ст.268 КУпАП суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у її відсутності, враховуючи, що ч.2 ст.130 КУпАП, за якою кваліфіковано її дії, не входить до переліку статей КУпАП, при вчиненні правопорушень за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвокат Цуркан Р.А. під час розгляду справи висловив міркування про наявність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП та заявив таке клопотання, у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП. Захисник пояснив, що відносно ОСОБА_1 винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП, проте дана постанова законної сили не набрала, оскільки була оскаржена ОСОБА_1 , і на даний час її апеляційний перегляд не завершено. Відтак, на думку захисника, були відсутніми підстави для складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП, за ознакою повторності.

Дослідивши надані матеріали, суд прийшов до наступних висновків.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд встановив, що ОСОБА_1 13 лютого 2021 року о 21 год. 20 хв. в м.Харкові по просп.Гагаріна, 100 керувала транспортним засобом автомобілем «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови) та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння. Такі обставини вбачаються з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 616960 від 13.02.2021, письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 13.02.2021, рапорту поліцейського УПП в Харківській області Мацканюка Є.М. від 13.02.2021.

Відповідно до ст.266 КУпАП (у редакції, що діяла на час вчинення адміністративного правопорушення), огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння поведінки, що не відповідає обстановці, а також порушення мови підтверджується відеозаписами з боді-камер поліцейських, долученими до протоколу про адміністративне правопорушення. Факт її незгоди на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським у місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу алкотестеру «Drager Alcotest» ARJL 03056820, а також факт її відмови від проведення такого огляду у закладі охорони здоров`я, крім вищезазначених доказів, підтверджується також відеозаписом з боді-камери поліцейського, наданим до протоколу про адміністративне правопорушення (відеофайл , з 27 хв. 18 сек.)

Суд вважає вищезазначені докази належними, допустимими та достатніми для висновку про наявність у водія ОСОБА_1 13.02.2021 о 21.20 год. явних ознак алкогольного сп`яніння (запаху алкоголю з порожнини рота, поведінки, що не відповідала обстановці, порушення мови) та її відмову у присутності свідків від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Надаючи оцінку правовій кваліфікації вчиненого ОСОБА_1 діяння, суд враховує, що частиною 2 ст.130 КУпАП (у редакції, що діяла на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення) передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті. При цьому, частиною першою цієї статті було передбачено відповідальність за кілька окремих порушень: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постановою Московського районного суду міста Харкова від 08.12.2020 (справа №643/17256/20, провадження № 3/643/4418/20) ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 20400,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 визнано винною у вживанні водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Такі дії не передбачені у ч.1 ст.130 КУпАП як окремий склад адміністративного правопорушення, а тому дії ОСОБА_1 , які виразились у відмові 13.02.2021 о 21.20 год. від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за ч.2 ст.130 КУпАП як повторне протягом року вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, кваліфікуватись не можуть, незалежно від того, чи набрала законної сили постанова у справі про адміністративне правопорушення, якою її визнано винною за ч.4 ст.130 КУпАП.

Відтак, суд погоджується з позицією захисника про те, що дії ОСОБА_1 не можуть кваліфікуватись за ч.2 ст.130 КУпАП, у той час як у її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому у суду відсутні підстави для задоволення клопотання захисника та закриття провадження у справі про вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки вказаною нормою передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення, у той час як у даному випадку суд прийшов до висновку про наявність події адміністративного правопорушення.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено дії органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення, у випадку невірної кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, особою, уповноваженою складати протокол про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Енгель та інші проти Нідерландів» (case of Engel and Others v. The Nederlands) від 08.06.1976 окреслив три критерії для визначення випадків, коли йдеться про кримінальне обвинувачення: критерій національного права, критерій кола адресатів та критерій правових наслідків для адресата. При цьому, у якості базового критерію виступає положення про те, чи підпадає дане конкретне протиправне діяння під ознаки злочину у відповідності до національного матеріального права. Наступним критерієм є дія норми, якою встановлюється відповідальність за колом осіб. Якщо ця норма поширюється на невизначене коло осіб, тоді правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне. Третій критерій полягає в оцінці форми та тяжкості правових наслідків (санкцій) для адресата у разі вчинення ним відповідного порушення. Якщо елемент покарання наявний, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення має природу кримінального злочину.

За наведених критеріїв, правопорушення, вчинення якого вміняється ОСОБА_1 , підлягає віднесенню до кримінального обвинувачення, з огляду на суворість адміністративного стягнення та наслідки для особи, яка піддається адміністративній відповідальності.

Наведене, за відсутності у КУпАП положень, які б регламентували дії органу, уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, у разі невірної кваліфікації вчиненого діяння органом (посадовою особою), уповноваженою на складення протоколів про адміністративне правопорушення, дає суду підстави для застосування положень КПК України, що регулюють аналогічні питання.

Відповідно до ч.3 ст.337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відтак, суд вбачає правові підстави для застосування у даній справі вищезазначеної аналогії закону та приходить до висновку про наявність правових підстав для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, враховуючи, що така правова кваліфікація покращує її становище, оскільки ч.1 ст.130 КУпАП передбачає менш суворе порівняно з ч.2 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, викладеної, зокрема, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016), суд не має права відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Разом з тим, суд враховує, що у даному випадку ОСОБА_1 не вміняються інші, відмінні від зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 516960 від 13.02.2021, фактичні обставини, суд не змінює суті правопорушення та змісту протоколу, здійснюючи виключно кваліфікацію дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та виключаючи з формулювання правопорушення, що їй вміняється, ознаку повторності. Така перекваліфікація дій ОСОБА_1 судом не порушує її права на захист та не змінює обставин, зафіксованих вищезазначеним протоколом про адміністративне правопорушення.

Відтак, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП та, враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вбачає необхідність призначення їй адміністративного стягнення, передбаченого санкцією цієї норми, з урахуванням ст.8 КУпАП, у редакції, що діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст.8, 130, 221, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і призначити їй адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд міста Харкова.

Відповідно до ст.ст.307, 308 КУпАП, у разі несплати ОСОБА_1 штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, зі ОСОБА_1 стягується подвійний розмір штрафу 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп.

Суддя Т.Ю. Демчина