ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/819/184/21 Доповідач: Вейтас І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Вейтас І.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 19 січня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України відносно ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) , що проживає за адресою : АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 19 січня 2021 року ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) визнано винним у вчиненні митного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України та накладено стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «Mercedes-Benz C240», кузов НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 ; стягнуто з ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривень.

З апеляційною скаргою на вказану постанову суду першої інстанції звернувся ОСОБА_1 , яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 , відповідно до Свідоцтва про облік транспортного засобу НОМЕР_3 від 03.09.2018 року є власником транспортного засобу «Mercedes-Benz C240», кузов НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 , який конфісковано згідно оскарженої постанови. Апелянт вказує, що він, як заінтересована особа, про слухання справи повідомлений не був, справа розглянута без його участі, чим порушено його права як власника автомобіля, просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції, постанову від 19 січня 2021 року скасувати, та постановити нову постанову якою на ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) накласти стягнення у виді адміністративного штрафу у розмірі десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Перевіривши доводи поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, представника ОСОБА_1 фахівця а галузі права ОСОБА_4 , представника Чорноморської митниці Держмитслужби Стойчева М.І., який заперечує проти поновлення строку, апеляційний суд дійшов висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

За змістом частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що він є власником транспортного засобу марки «Mercedes-Benz C240», кузов НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 .

Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.497 МК України у провадженні у справах про порушення митних правил беруть участь власники товарів, транспортних засобів, зазначених у п.3 ст.461 цього Кодексу (заінтересовані особи).

Згідно зі ст. 498 МК України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у митному органі або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у митному органі та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови митного органу, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Як вбачається із матеріалів справи, розгляд справи в суді першої інстанції було проведено у відсутності ОСОБА_1 .. Матеріали справи не містять даних про повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що про існування оскаржуваної постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 стало відомо з листа Чорноморської митниці Державної митної служби України від 22.02.2021 року вих. №7.16-08/1-20/10/1107. Копія вказаного листа долучена до апеляційної скарги (а.с.72, 73).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що з даною відповіддю Чорноморської митниці Державної митної служби України він ознайомився 05.03.2021 року.

З апеляційною скаргою на постанову суду ОСОБА_1 звернувся (здав до поштового відділення) 30.03.2021 року (а.с.84).

Матеріали справи апеляційної скарги не містять даних, що ОСОБА_1 було відомо про розгляд справи судом, справа розглядалась без його участі. Даних про те, що йому направлялась постанова про адміністративне правопорушення матеріали справи не містять, тому суд вважає поважними причини пропуску строку звернення з апеляційною скаргою.

Заслухавши поясненняпредставника Погосяна С.Р. фахівця а галузі права Мельничука А.Ю., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, представника Чорноморської митниці Держмитслужби Стойчева М.І., який вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення слідує, що 08.09.2020 року до Чорноморської митниці Держмитслужби звернувся громадянин Республіки Вірменія ОСОБА_1 із заявою щодо неможливості вивезення автомобіля «Mercedes-Benz C240», кузов НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 , за межі митної території України в зв`язку карантином COVID-19. Після чого ОСОБА_1 листом було викликано до митниці з метою з`ясування обставин не вивезення у встановлений строк автомобіля «Mercedes-Вenz C240», кузов НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 . 23.10.2020 року ОСОБА_1 прибув до Чорноморської митниці Держмитслужби та пояснив, що автомобіль «Mercedes-Benz C240», кузов НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 було ввезено в 2019 році на митну територію України громадянином Молдови.

Під час проведення перевірки за допомогою ПІК «Журнал пункту пропуску» АСМО «Інспектор» встановлено, що автомобіль «Mercedes-Benz C240», кузов НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 ввезено на митну територію України 06.09.2019 року в зоні діяльності Одеської митниці ДФС через пункт пропуску «Кучурган-Первомайськ» під керуванням громадянина нерезидента ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) в митному режимі «тимчасового ввезення», строком до 1 року та підлягав вивезенню за межі митної території України в строк до 05.09.2020 року.

Станом на 23.10.2020 року громадянин-нерезидент ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) у встановлений законодавством термін, автомобіль «Mercedes-Benz C240», кузов НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 за межі митної території України не вивіз, у митному відношенні в режим імпорту (випуск для вільного обігу) або інший митний режим не оформив, будь яких документів підтверджуючих факт аварії, дій обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб до органу доходів і зборів надано не було.

Таким чином, громадянин ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) перевищив строк тимчасового ввезення на митну територію України товару автомобіля «Mercedes-Benz C240», кузов НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 , більше ніж на 30 діб.

Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Статтею 487 МК України, передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скаргиОСОБА_1 , який є власником автомобіля, зводяться до недопустимості та незаконності застосування такого виду покарання, як конфіскація транспортного засобу ввезеного на територію України для особистого користування фізичними особами.

Так, фактичні обставини вчиненого порушення митних правил, а також правова кваліфікація дій ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), якого визнано винним у вчиненні митного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України в даній апеляційній скарзі ні ким з учасників по справі не оспорюється.

З матеріалів справи, а саме з Витягу АСМО «Інспектор» (а.с.7) вбачається, що 08.09.2018 року ОСОБА_5 ввіз на територію України транспортний засіб марки «Mercedes-Benz C240», кузов НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 . Мета ввезення особисте користування, Режим тимчасове ввезення до 1 року.

06.09.2019 року ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) об 18-05 годині здійснив виїзд за межі України на автомобілі «Mercedes-Benz C240», кузов НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 .

Цього ж дня - 06.09.2019 року об 18-35 годині, ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) ввіз на територію України вказаний транспортний засіб.

В розділі «Примітки» Витягу АСМО «Інспектор» (а.с.7) вказано про заміну водія (відповідального за режим) за заявою особи до Одеської митниці ДФС від 06.09.2019 року.

Статтею 117 МК України передбачено, що за заявою особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового вивезення, митний орган надає дозвіл на передачу права використання режиму тимчасового вивезення щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення будь-якій іншій особі за умови, що така інша особа: 1) відповідає вимогам, встановленим цим Кодексом; та 2) бере на себе зобов`язання особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового вивезення.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), будучи громадянином нерезидентом, здійснивши 06.09.2019 року ввезення на митну територію України вказаного транспортного засобу був зобов`язаний вивезти його протягом одного року.

Відповідно до ч.1 ст. 380 МК України передбачено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Частиною 6 ст. 481 МК України передбачено відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Санкція вказаної статті передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Відповідно, доводи ОСОБА_1 про неможливість застосування такого виду адміністративного стягнення, як конфіскація транспортних засобів особистого користування є безпідставними.

Види адміністративних стягнення передбачені статтею 461 МК України, в їх числі пунктом 3 - конфіскація товарів, транспортних засобів комерційного призначення - безпосередніх предметів порушення митних правил, товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю (крім транспортних засобів комерційного призначення, які використовуються виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України за визначеними маршрутами та рейсами, що здійснюються відповідно до розкладу руху на підставі міжнародних договорів, укладених відповідно до закону), а також транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України поза місцем розташування митного органу.

Крім того, пунктом 4 ч. 1 ст. 24, статтею 29 КУпАП передбачено такий вид адміністративного стягнення як конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення.

Отже доводи апеляційної скарги у вказаній частині є юридично безпідставними.

Представник ОСОБА_1 - Мельничук А.Ю., під час розгляду справи судом апеляційної інстанції пояснив, що не має відомостей, чи перебуває на даний час особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) на території України, чи виїздив у вказаний період за межі України, а також, чому не вивіз транспортний засіб за митну територію України. Також представник не зміг пояснити, чому власник автомобілю сам не вивіз належний йому транспортний засібза митну територію України.

Частиною 1 статті 460 МК України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі статтею 481 МК України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

Однак, обставини, передбачені статтею 460 МК України, з настанням яких діяння, передбачене ст. 481 МК України, не тягне за собою адміністративної відповідальності, під час судового розгляду в суді апеляційної встановлені не були. Особа, що звернулась з апеляційною скаргою не надала доказів, що б підтверджували вказані обставини.

Зважаючи на наведе, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) вчинено правопорушення, яке передбачене ч.6 ст.481 МК України. Апеляційна скарга не містить доводів відсутності в діях ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.

Враховуючи доведеність вини порушника, передбачену законом санкцію та відсутність відомостей про місцезнаходження правопорушника громадянина-нерезидента на території України, судом першої інстанції правильно застосовано стягнення у виді конфіскації транспортного засобу особистого користування марки «Mercedes-Benz C240», кузов НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 .

Доводи апеляційної скарги такі висновки суду не спростовують тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 19 січня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 19 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду І. В. Вейтас