Справа № 431/831/21
Провадження №: 3/431/117/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року суддя Старобільського районного суду Луганської області Форощук О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з СРПП Старобільського РУП ГУНП в Луганській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, директора ФГ «Титан.UA», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 387208, ОСОБА_1 , 07 лютого 2021 року о 00 годині 30 хвилин, у м. Старобільськ Луганської області по кв. Ватутіна, керував ТЗ «Форд Рейнджер», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 А ПДР України.

До суду ОСОБА_1 не з`явився. Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП під час відсутності особи справу може бути розглянути лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладання розгляду справи. ОСОБА_1 про розгляд справи в суді був повідомлений своєчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що 06.02.2021 року пізно ввечорі він проводив час з родиною, а саме з батьком та вони розпивали спиртні напої. Приблизно о 00 годині 30 хвилин 07.02.2021 року його батьку ОСОБА_2 стало зле і він попросив відвезти його до лікарні. На той час ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, тому спробував дозвонится у службу таксі, але там не брали слухавку. Після чого він намагався зв`язатися з сусідом, у якого є автівка, щоб звернутися до нього з проханням відвезти батька до лікарні, але зв`язатися з сусідом теж не вийшло. К тому часу батьку стало дуже зле, тому він прийняв рішення самотужки відвезти його до лікаря для скорішого надання йому кваліфікованої допомоги. Він порушив правила дорожнього руху, бо в нього не було іншого вибору. На той час він вважав, що стан здоров`я батька критичний та потребував оперативного втручання лікарів. Аналогічні письмові пояснення надав і батько ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

Вивчивши матеріали адміністративної справи, вивчивши письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , письмові пояснення ОСОБА_2 , переглянувши відеозапис, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності суддя дійшов такого висновку.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

При цьому, відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За змістом ст. ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а суб`єктивна сторона правопорушень - характеризується наявністю прямого умислу.

Вирішуючи питання щодо винуватості та притягнення особи до відповідальності, суд має перевірити наявність обставин, що виключають притягнення особи до відповідальності.

Крайня необхідність визначається як стан, за якого особа вимушено заподіює шкоду правоохоронюваним інтересам з метою усунення загрожуючої небезпеки, якщо вона в даній обстановці не могла бути усунена іншими засобами і якщо заподіяна шкода є рівнозначною або менш значною, ніж шкода відвернена.

Особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було надано послідовні та логічні пояснення, викладені вище, що не викликають сумніву щодо їх достовірності, тому суд бере їх до уваги.

Відповідно до змісту ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про те, що порушення ОСОБА_1 п.2.9а Правил дорожнього руху вчинено ним в стані крайньої необхідності, оскільки останній діяв в інтересах свого батька, для відвернення можливої небезпеки для його життя і здоров`я, тобто своїми діями він відвернув настання більш можливої шкоди, ніж порушення Правил дорожнього руху України, а тому справу про адміністративне правопорушення стосовно нього за ч.1 ст.130 КУпАП необхідно закрити у зв`язку з скоєння дій особою у стані крайньої необхідності на підставі п. 4 ст. 247 КУпАП.

Пунктом 4 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо вчинення дії особою відбувалось в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 23, 24, 30, 33, 130, 245, 247, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з вчиненням правопорушення в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Старобільський районний суд Луганської області.

Суддя О.В. Форощук