Справа № 212/2587/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Чорний І.Я., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 040415 від 24 березня 2021 року ОСОБА_1 24 березня 2021 року, о 09 годин 19:19 хвилин, керував автомобілем марки «OPEL CORSA» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », біля будинку № 9 по вулиці Ракітіна в Покровському районі міста Кривого Рогу, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей які не реагують на світло, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КпАП України. Оскільки ОСОБА_1 вчинив дане правопорушення будучи двічі протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами у стані сп`яніння, його дії кваліфіковані відповідно до ч.3 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та дату судового засідання, що підтверджується наданим в якості доказу відеозаписом з відео реєстратора інспектора поліції, однак останній з невідомих причин не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

За таких підстав, з урахуванням того, що ОСОБА_1 було відомо про дату судового засідання, однак він для участі у судовому засіданні до суду не з`явився, суд прийшов до висновку про розгляд справи за його відсутністю на підставі наявних матеріалів.

У відповідності до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч.3 ст.130 КУпАП передбачає, окрім іншого, адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З аналізу ст. ст.251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується письмовими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 040415 від 24 березня 2021 року, рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 Полку ПП в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП Макарука Г.А.; поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; Картками обліку адміністративних правопорушень якими встановлюється, що ОСОБА_1 двічі протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КпАП України довідкою інспектора ВАП ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області відповідно до якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, відеозаписом з відео реєстратора та іншими матеріалами.

З наданих матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а також відеозаписів нагрудних боді-камер працівників поліції вбачається, що водій ОСОБА_1 відмовився від повного медичного огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків.

Враховуючи вищевикладене, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП, чим допустив грубе порушення Правил дорожнього руху України, приходжу до висновку про доцільність накладення адміністративного стягнення, в межах санкції передбаченої для інших осіб ч.3 ст.130 КУпАП без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, та без оплатного вилучення транспортного засобу враховуючи, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 належить іншій особі ОСОБА_4 .

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з винної особи підлягає стягненню судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.24, 27, ч.3 ст.130, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) в дохід держави, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави (в особі стягувача ДСА України на рахунок: Отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача- UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106) судовий збір в розмірі - 454 гривень 00 копійок.

Строк пред`явлення постанови до виконання - 3 місяці.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: І. Я. Чорний