Справа №: 653/417/21
Провадження № 3/653/443/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 квітня 2021 року м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Делалова О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Генічеського РВП ГУНП в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ід. номер НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД№361635 07.02.2021 року об 19:45 год. в м. Генічеську по вул. Дзержинського водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mitsubishi ASX, д/н НОМЕР_2 , та не виконав вимоги про зупинку транспортного засобу, який подавався за допомогою ввімкненого проблискового маячка синього та червоного кольору та спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги п.п.2.4, 8.9 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД№3616125 07.02.2021 року об 19:45 год. в м. Генічеську по вул. Дзержинського водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mitsubishi ASX, д/н НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що полягало у різкому запаху алкоголю з порожнини рота, почервонінні очей, нестійкій ході, від проходження огляду у закладі охорони здоров`я та продуття алкотестеру на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності свідка, чим порушив п.п.2.5 ПДР України, тобто скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом оголошення на веб-сайті судової влади.

Слід зазначити, що відповідно до положень ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності, так й самої процесуальної поведінки сторони провадження, та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України», «Трух проти України», «Пономарьов проти України»).

За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Також слід зазначити, що положення ст.268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наявними матеріалами справи, зокрема протоколами про адміністративне правопорушення від 07.02.2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , відеозаписом з місця події.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД№3616125 вбачається, що 07.02.2021 року об 19:45 год. в м. Генічеську по вул. Дзержинського водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mitsubishi ASX, д/н НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що полягало у різкому запаху алкоголю з порожнини рота, почервонінні очей, нестійкій ході, від проходження огляду у закладі охорони здоров`я та продуття алкотестеру на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності свідка. Під час складання протоколу останній від пояснень відмовився.

Досліджуючи наданий Генічеським РВП відеозапис з місця події, суд вбачає факт не зупинки автомобіля ОСОБА_1 на вимогу патрульних, а також явні ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 при спілкування с працівниками поліції та факт відмови ОСОБА_1 від продуття алкотестеру й проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Цією ж постановою Пленуму визначено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно вимог ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності працівника поліції.

Як вбачається з матеріалів справи, пояснень свідка в момент події, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння шляхом продуття алкотестеру на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Заяв чи пропозицій пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я, чи надання біологічного ресурсу для проведення дослідження, що підтверджувало б не перебування правопорушника в стані алкогольного сп`яніння, від ОСОБА_1 в момент складання протоколу, а також впродовж визначеного законодавством проміжку часу, не надходило.

Таким чином, вказані вище обставини у своїй сукупності свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 ознак правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП та доведеність його вини у даних правопорушеннях.

Відповідно до ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення накладається в межах, установлених цим Кодексом. При накладенні стягнення враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її майновий стан та вважає за необхідне накласти стягнення у виді штрафу в межах, установлених санкцією даної статті.

Суд вважає, що справи про адміністративне правопорушення підлягають об`єднанню а стягнення має бути накладене за правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

При розгляді справи суд враховує характер вчиненого правопорушення, а саме вчинення правопорушення на транспорті, що за своєю природою носить досить високий рівень суспільної небезпеки, так як транспорт є підвищеним джерелом небезпеки; особу ОСОБА_1 , який до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху притягується вперше, що правопорушник офіційно не працює, та з урахуванням того, що порушник отримував посвідчення водія, альтернативних стягнень відповідною статтею не передбачено, суд дійшов висновку про необхідність накладення стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.40-1, 130 ч.1, 283, 285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.

Застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 /десять тисяч двісті/ грн. на р/р UA0021112, код ЄДРПОУ - 37959517, Отримувач коштів ГУК у Херсон обл./Генічес р-н/21081100, Банк отримувача Казначейство України, Код класифікації доходів бюджету 21081100, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений статтею 307 КУпАП, штраф підлягає стягненню із правопорушника у примусовому порядку у подвійному розмірі, відповідно до ст.308 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір в розмірі 454 /чотириста п`ятдесят чотири/ гривень на р/р UA0026001, ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, (код за ЄДРПОУ) 37993783, Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Код класифікації доходів бюджету 22030106, Відповідно до п. 5 З.У. «Про судовий збір»/.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга може бути подана до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд Херсонської області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Постанова може бути пред`явлена до ____________________2021 р.

Постанова набрала чинності ____________________2021 р.

Суддя Генічеського районного суду О. М. Делалова