П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Логойда І.В., ознайомившись з матеріалами справи про порушення митних правил за протоколом №0877/30500/21 від 16 липня 2021 відносно громадянина Литви ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), директора компанії UAB «Baltijos audito grupe», Литва (Kareiviu g19, LT-09237, Vilnius), за ч. 2 ст. 483 Митного кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надішли матеріали справи про порушення митних правил за протоколом №0877/30500/21 від 16 липня 2021 відносно громадянина Литви ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), директора компанії UAB «Baltijos audito grupe», Литва (Kareiviu g19, LT-09237, Vilnius), за ч. 2 ст. 483 Митного кодексу України.

Ознайомившись із протоколом та доданими до нього матеріалами, вважаю за доцільне повернути такі для належного оформлення до Закарпатської митниці Держмитслужби з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Згідно з ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до положень ст. 494 МК України, протокол про порушення митних правил повинен містити такі дані: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; прізвища та адреси свідків, якщо вони є; відомості щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; інші необхідні для вирішення справи відомості. Протокол складається у двох примірниках, один з яких вручається під розписку особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Згідно з ч. 8 ст. 494 МК України, у разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, одержати примірник протоколу до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою органу доходів і зборів, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого зазначений примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митниці адресою (місце проживання або фактичного перебування). Протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним.

В той же час, як встановлено судом, уповноваженою посадовою особою органу доходів і зборів при складанні протоколу про порушення митних правил №0877/30500/21 від 16 липня 2021 року зазначених вимог законодавства у повній мірі не дотримано. Так, у матеріалах справи відсутній переклад документів на українську мову, відсутні дані щодо перекладача, який здійснював переклад документів долучених до матеріалів справи, зокрема даних, які ідентифікують його особу та підтверджують знання останнім мови на якій здійснено переклад.

Діяння, яке інкримінується гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), кваліфіковано за ч. 2 ст. 483 МК України. На підтвердження кваліфікуючої ознаки повторності митним органом до матеріалів справи долучено постанову Галицького районного суду м. Львова у справі №461/9376/20, однак судом встановлено, що вказана постанова скасована судом апеляційної інстанції. За таким обставин, у суду наявні сумніви щодо правильності кваліфікації діяння ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ).

Суд наголошує, що неодноразово у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини встановлював кримінальний характер санкцій Кодексу України про адміністративні правопорушення, і з огляду на це застосовував до справ про адміністративні правопорушення гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду кримінальних справ. Так, в пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" від 15.05.2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. У пункті 39 рішення ЄСПЛ «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 заява № 16347/02, у якій йшлося про притягнення заявниці до адміністративної відповідальності за дрібну крадіжку, з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, ЄСПЛ вважав, що провадження є кримінальним для цілей застосування Конвенції.

Відповідно до правових висновків, висловлених Європейським судом з прав людини у рішеннях по справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не передбачає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з положеннями ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про направлення матеріалів справи про притягнення громадянина ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за ч. 2 ст. 483 МК України до Закарпатської митниці Держмитслужби для проведення додаткової перевірки, оскільки протокол про порушення митних правил складено з порушенням вимог ст. 494 МК України, а наявні в матеріалах справи докази не дають змоги повно і всебічно з`ясувати обставини справи та вирішити її з дотриманням вимог закону.

Згідно з ч. 2 ст. 527 МК України, у постанові про проведення додаткової перевірки зазначаються конкретні суб`єкти, завдання та строки перевірки. Ці дії не повинні порушувати права громадянина, шкодити господарській діяльності юридичної особи.

Під час додаткової перевірки необхідно провести дії, спрямовані на отримання:

-переклад долучених документів на українську мову, відомостей щодо перекладача, який здійснював переклад документів долучених до матеріалів справи, зокрема даних, які ідентифікують його особу та підтверджують знання останнім мови на якій здійснено переклад;

-визначитися із правовою кваліфікацією інкримінованого особі діяння.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 245, 256, 268, 278 КУпАП, ст. ст. 486, 487, 516 МК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали адміністративної справи про порушення митних правил за протоколом №0877/30500/21 від 16 липня 2021 року відносно громадянина Литви ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), директора компанії UAB «Baltijos audito grupe», Литва (Kareiviu g19, LT-09237, Vilnius), за ч. 2 ст. 483 Митного кодексу України - повернути до Закарпатської митниці Держмитслужби для проведення додаткової перевірки.

Після виконання вимог постанови, матеріали справи повернути до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області для розгляду справи по суті.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В.Логойда