ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
20 квітня 2021 рокуСправа №: 695/599/21
Номер провадження 3/695/701/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Степченко М.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Золотоніського РВП ГУНП у Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №269016 від 23.02.2021 р. зазначено, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання встановлених законодавством обов`язків щодо виховання та догляду відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 23.02.2021 р. близько 18-50 год. намагався здійснити крадіжку електродвигуна за адресою: АДРЕСА_2 . Органом Національної поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 23.02.2021 р. син ОСОБА_3 повідомив їй, що пішов на тренування по волейболу. Ввечері приїхали працівники поліції та вказали, що він попався на крадіжці. Після всіх цих подій син пішов до чоловіка, в якого намагався викрасити електродвигун, попросив вибачення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст.7 КУпАП).

За положенням ст.245 КУпАП завданнями провадження у зазначених справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд, відповідно до ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Дії ОСОБА_1 відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковані за ч.1 ст.184 КУпАП, як Ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 , інкримінованого їй адміністративного правопорушення. У протоколі відсутні відомості про потерпілого, свідків, понятих, також до матеріалів справи не додані їх пояснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з вище викладеним, враховуючи, відсутність належних та допустимих доказів, суд закриває справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП за відсутністю в її діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст.184, 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП провадженням закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя М.Ю. Степченко