Справа 682/1570/21
Провадження № 3/682/730/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2021 року

Суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області Маршал І.М., розглянувши в приміщенні Славутського міськрайонного суду матеріали щодо притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 488829 від 16.07.2021 року гр. ОСОБА_1 ставиться у вину, що 16.07.2021 року о 20 годин 38 хв., він в с. Мирунтин Шепетівського району Хмельницької області, по вул. Лісній керував мопедом «Дельта» з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представник особи адвокат Горщар Б.А. вину ОСОБА_1 заперечив, просив закрити справу за відсутності складу правопорушення.

Відповідно до ч. 3 порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків (ч. 4 Порядку).

Відповідно до ч. 6 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі. Крім того, п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016р. № 100, встановлено, що після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

В матеріалах справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 наявний запис нагрудної камери працівника поліції, який не містить відображення подій, які відбувалися ймовірно 16.07.2021 року, а саме, за відсутності відеозображення неможливо встановити місце події, ідентифікувати осіб, між якими відбувається розмова, не відомо чи були присутні свідки події. Також в порушення Інструкції працівник поліції не запропонував особі пройти освідування на місці ймовірної зупинки транспортного засобу, та не отримавши відмови від такого, одразу пропонує особі пройти освідування в медичному закладі. При цьому в матеріалах справи відсутні будь-які документи щодо підтвердження наявності чи відсутності у екіпажу ПП засобів для проведення такого освідування на стан спяніння.

За приписами ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Таким чином слід дійти висновків, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як доказів порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у адміністративній справі щодо ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Маршал І. М.