Справа № 423/3489/20
Провадження № 33/810/80/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Сєвєродонецьк 30 квітня 2021 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Попаснянського районного суду Луганської області від 12 березня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця за контрактом, заступника командира батареї військової частини НОМЕР_1 , згідно з наказом №215 від 13 жовтня 2020 року тимчасово виконував обов`язки начальника групи цивільно-військового співробітництва, зареєстрованого за адресом: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресом: АДРЕСА_2 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3740 гривень

ВСТАНОВИВ

Постановою судді встановлено, що 22 грудня 2020 року, близько 16.30 години, військовослужбовець військової служби за контрактом ОСОБА_1 , який виконував обов`язки військової служби, перебуваючи в районі проведення заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в умовах особливого періоду, в районі виконання завдань за призначенням поблизу с. Лоскутівка Попаснянського району Луганської області, маючи ознаки алкогольного сп`яніння (запах з ротової порожнини, нечітка мова, невпевнена хода), від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

В апеляційній скарзі, яка подана 09 квітня 2021 року, ОСОБА_1 просить, скасувати постанову судді, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження посилався на те, що, строк апеляційного оскарження даної постанови ним був пропущений з поважної причини, оскільки він виконував бойові завдання на глибині ротних та взводних опорних пунктів і був позбавлений засобів зв`язку та можливості подачі апеляційної скарги через Попаснянський районний суд Луганської області.

Приводить тотожні доводи, котрі ним були приведені в суді першої інстанції, які, на його переконання є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Вказує про незаконність його доставлення до військової комендатури м. Попасна, де йому було запропоновано пройти тест на невідомому пристрої на алкогольне сп`яніння. Оскільки не були виконані його вимоги щодо надання документів стосовно сертифікації пристрою, яким планувалось пройти тест, та повноважень працівників військової комендатури м. Попасна проводити огляд на стан сп`яніння, він відмовився від його проходження. Бажав пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я. З цього приводу приводить приписи Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція). При цьому йому не було забезпечено право на захист при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Стверджує, що цей протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, адже в ньому не зазначено: час його складання, конкретні обставини правопорушення, свідки цього правопорушення. Заперечує, що є суб`єктом вказаного у протоколі правопорушення, та зазначає про невірну назву його посада, котра вказана в постанові судді.

Апеляційна скарга на постанову судді подана після закінчення 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП. Однак клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження містить посилання на обставини, які є поважними, у зв`язку з чим вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови судді.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону, суддею при розгляді справи про адміністративне правопорушення виконані в повному обсязі.

Частина 3 статті 172-20 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв військовослужбовцями або появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані в умовах особливого стану, а також й за відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ДНСП 2/1146 від 22 грудня 2021 року, військовослужбовець військової служби за контрактом ОСОБА_1 22 грудня 2020 року, близько 16.30 години, який виконував обов`язки військової служби, перебуваючи в районі проведення заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в умовах особливого періоду, в районі виконання завдань за призначенням поблизу с. Лоскутівка Попаснянського району Луганської області, маючи ознаки алкогольного сп`яніння (запах з ротової порожнини, нечітка мова, невпевнена хода), від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння відмовився

Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Відсутність вказівки на свідків правопорушення, не може бути підставою для визнання цього протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом, оскільки він отриманий у порядку встановленому законодавством про адміністративне правопорушення.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти Російської Федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені обставини в цьому протоколі підтверджуються іншими доказами.

Показаннями свідка ОСОБА_2 , котрий був безпосередньо допитаний в суді першої інстанції, та письмовими показаннями свідка ОСОБА_3 , котрі засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів № 924 від 22 грудня 2020 року ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Будь-яких об`єктивних даних про те, що вказані свідки обумовлюють ОСОБА_1 в матеріалах справи не має, тому відсутні підстави для визнання показань цих свідків недостовірними.

При цьому в постанові, що оскаржується, вірно зазначено, що показання свідка ОСОБА_3 про те, що він у ОСОБА_1 не помітив ознак сп`яніння, не спростовують наявності у діях особи об`єктивної сторони правопорушення, яка полягає у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння.

Щодо посилання ОСОБА_1 на те, що йому було відмовлено в проведенні медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, судом першої інстанції визначено, що процедура огляду на стан сп`яніння у даному випадку не регулюється Інструкцією. Апеляційний суд погоджується, що застосування цієї Інструкції за аналогією до процедури огляду на стан сп`яніння інших суб`єктів адміністративних правопорушень (водіїв транспортних засобів) законодавством не передбачено. Отже, у особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відсутній обов`язок направити особу до закладу охорони здоров`я для огляду.

З огляду на зазначене, доводи апелянта про порушення службовими особами військової комендатури м. Попасна Інструкції є хибними, оскільки вимоги цієї Інструкції не визначають процедуру проведення огляду військовослужбовців на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

При цьому слід зауважити, що формулювання диспозиції статей 130 та 172-20 КУпАП відрізняються. Так стаття 130 цього Кодексу є бланкетною, тобто не встановлює певні правила поведінки, а передбачає існування інших норм, розміщених в іншому нормативному акті, у якому сформульовані конкретні правила поведінки. На відміну від в ст. 130 КУпАП, в якій є посилання на встановлений порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто приписи Інструкції, ст. 172-20 цього Кодексу не містить встановленого такого порядку. Отже військовослужбовець, у якого наявні ознаки алкогольного сп`яніння, які визначені уповноваженою особою, не може відмовитись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням з використанням спеціальних технічних засобів, на відміну від водія транспортного засобу.

Не заслуговують на увагу й твердження апелянта про порушення його права на захист під час складання щодо нього протоколу, оскільки його зміст свідчить про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.268 КУпАП, чому дав належну оцінку у своїй постанові суд першої інстанції.

Доводи апелянта про порушення його права на користування юридичною допомогою адвоката, як на окрему підставу для скасування постанови судді є безпідставними, оскільки участь адвоката при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не є обов`язковою, а правом користування юридичною допомогою адвоката особа має при розгляді справи (ст. 268 КУпАП).

Отже відповідні доводи апеляційної скарги про порушення процесуальних норм не є безумовними підставами для скасування постанови судді.

У відповідності до диспозиції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів.

З огляду на це судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 є суб`єктом цього правопорушення, оскільки на час складення протоколу він займав посаду заступника командира 1 самохідної артилерійської батареї з морально-психологічного забезпечення 1 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи та тимчасово виконував обов`язки начальника групи цивільно-військового співробітництва. Отже, зазначення у протоколі посади, яку на постійній основі обіймав ОСОБА_1 , не є порушенням ст. 256 КУпАП.

Щодо наведених в апеляційній скарзі доводів ОСОБА_1 про перевищення службових повноважень службовими особами військової комендатури м. Попасна під час його доставки до комендатури, що передувало складанню протоколу про адміністративне правопорушення, то перевірки цих обставин знаходиться поза межами компетенції апеляційного суду під час перегляду законності рішення судді у справах про адміністративні правопорушення та повинно вирішуватися в інший визначений законом спосіб, зокрема, передбачений ч. 1 ст. 214 КПК України.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Попаснянського районного суду Луганської області від 12 березня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Попаснянського районного суду Луганської області від 12 березня 2021 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП - без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук