Справа № 354/213/21
Провадження № 3/354/298/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 року м.Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Остап`юк М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, жительку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

До Яремчанського міського суду Івано-Франківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №210223 від 24.01.2021 за ч.1 ст.44-3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №210223 від 24.01.2021, ОСОБА_1 24.01.2021 приблизно о 21 год 47 хв в АДРЕСА_2 , приймала відвідувачів у ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який є суб`єктом господарювання з надання послуг громадського харчування, чим порушила правила щодо карантину людей згідно з п.п. 1 п.3 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що орендує у власника ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 » місце для здійснення роздрібної торгівлі алкогольних напоїв у лікеро-горілчаному відділі. В той день, її робоче місце було закрите, вона не здійснювала жодну господарську діяльність, а була тільки свідком того, як відвідувачі ресторану «МАРІЛЕН» вчинили конфлікт. Оскільки власників цього ресторану не було поблизу, то склали адмінпротокол відносно неї. На підтвердження своїх пояснень надала суду копію договору оренди об`єкта нерухомості від 01.01.2021 року. Просила провадження відносно неї закрити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази у своїй сукупності та співставленні, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в частині 2 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Так, інкриміноване ОСОБА_1 , в протоколі про адміністративне правопорушення, діяння не знайшло свого підтвердження зібраними у справі доказами.

У матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність саме у ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_2 », чи перебуває у трудових відносинах із вказаним суб`єктом господарювання, займаючи посаду, на яку покладено адміністративно-розпорядчі повноваження.

У судовому засідання ОСОБА_1 пояснила, що здійснює торгівлю тільки алкогольними напоями, і не має жодного відношення до роботи кухні ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який їй не належить і остання у ньому не працює. На підтвердження вказаному, долучила договір оренди об`єкта нерухомості від 01.01.2021 року, укладений між нею та фізичною особою ОСОБА_2 .

Згідно із розділом 1 вказаного Договору ОСОБА_1 , орендує приміщення площею 40 кв м за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 2.1 Договору метою використання об`єкта нерухомості є здійснення підприємницької діяльності з роздрібної торгівлі в лікеро-горілчаному відділі магазину «Мрія».

На спростування зазначеному у матеріалах адміністративної справи відсутні жодні докази.

Таким чином, уповноваженими органами не доведено зібраними у справі доказами, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення за здійснення господарської діяльності у період карантинних обмежень рестораном « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

З огляду на викладене, та у зв`язку із відсутністю достатніх доказів, передбачених законодавством, які мають бути зібрані уповноваженими органами для підтвердження вини ОСОБА_1 у порушенні ч. 1 ст.44-3 КУпАП, суд позбавлений можливості встановити «поза розумним сумнівом» наявність її вини., а тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44-3, 247, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова проголошена о 17 год 15 хв 07.04.2021 року.

Суддя: М. В. Остап`юк