Справа № 404/2700/21
Номер провадження 3/404/1028/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 12.03.2021 року об 11 год. 20 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні магазину «Копілка» по вул.Соборній, 1 у м.Кропивницькому, шляхом крадіжки таємно викрав з полиці магазину дезодорант «АХЕ» в кількості 1 штуки вартістю 64 грн. 42 коп., належний ТОВ «Копілка», вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.51 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 для розгляду справи 16.04.2021 року та 19.04.2021 року не з`явився, своєчасно повідомлялася про час та місце розгляду справи (а.с.7, 8, 9, 10), причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подав.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Положеннями ч.1 ст.277 КУпАП визначено п`ятиденний строк розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Враховуючи наведені обставини, оскільки ОСОБА_1 своєчасно сповіщався про час і місце розгляду справи, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП та зважаючи на карантин, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст.1, 245 КУпАП.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення долучено рапорти поліцейських (а.с.2, 3) та довідку ІПНП «АРМОР» (а.с.4).

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та докази, надані до суду, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, зважаючи на таке.

Положеннями частини ч.1 ст.51 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Однак до матеріалів справи не долучено жодного доказу того, що саме ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні магазину «Копілка» по вул.Соборній, 1 у м.Кропивницькому, шляхом крадіжки таємно викрав з полиці магазину дезодорант «АХЕ». Також у матеріалах справи немає жодних відомостей про потерпілого, його представника, в тому числі його заяви, письмових пояснень з приводу обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Відсутні також і відомості про свідків, вказаної в протоколі події, та їх письмові пояснення, в тому числі, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено навіть письмових пояснень ОСОБА_1 , однак складено протокол про адміністративне правопорушення відносно нього та направлено для розгляду до суду. Крім того, матеріали справи не містять жодних фотознімків чи відеозаписів, з камер відеоспостереження вказаного в протоколі про адміністративне правопорушення магазину, які б вказували на те, що саме ОСОБА_1 за обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення здійснив дрібне викрадення чужого майна. Також до справи про адміністративне правопорушення не долучено довідку (квитанцію) вартості товару, в якій обов`язково зазначено суму, як підтвердження цінової позиції викраденого товару в магазині.

Рапорт поліцейського (а.с.3) не зареєстрований та на ньому відсутня резолюція особи, якій він подавався. Тому такі докази не можуть бути визнані достатнім допустимим доказом провини ОСОБА_1 та покладені в основу доведення факту вчинення ним правопорушення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення. В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що до нього долучається пояснення ОСОБА_1 , яке до матеріалів справи не долучене.

Під час провадження по справі не доведено вартість викраденого та особу, якій належить викрадене. Жодних доказів цього, крім рапортів поліцейських, які містять різні відомості щодо вартості викраденого (64 грн. та 64 грн. 42 коп.) до протоколу не долучено. Вказані відомості підлягають доказуванню, оскільки є обов`язковими ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 51 КУпАП, а тому їх не доведення виключає в діях особи склад вказаного адміністративного правопорушення.

Таким чином з раніше вказаних досліджених судом доказів встановлено обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП, у зв`язку із не доведенням та відсутністю доказів фактичних обставин правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо обставин його вчинення не доведено достатніми доказами, а тому вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.51, ст.ст.247 п.1, 283-285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.51 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровограда В.В. Поступайло