П О С Т А Н О В А

іменем України

20 квітня 2021 року м. Шаргород

Справа №152/488/21

Провадження №3/152/228/21

Суддя Шаргородського

районного суду

Вінницької області Славінська Н. Л.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відомості про особу, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення: ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст.44-3 КпАП України,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №370256, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КпАП України, порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, а саме в тому, що 02.04.2021 року о 18.30 годині, керуючи маршрутним автобусом сполученням «Вінниця-Шаргород», перевозив пасажирів у кількості більшій, ніж передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, чим порушив карантинні обмеження, передбачені п.8.3 Постанови КМУ № 1236 зі змінами, внесеними постановою КМУ від 17.02.2021 року за №104.

Адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 . Жмеринським РВП ГУНП у Вінницькій області направлено до Шаргородського районного суду Вінницької області засобами поштового зв`язку та отримано в суді 20.04.2021 року і, згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 20.04.2021 року (а.с.11), передано на розгляд судді.

Статтею 278 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ч.1 ст.276 КпАП України, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частинами 2-5 ст.276 КУпАП встановлено виключення з правила, передбаченого ч.1 ст.276 КУпАП.

Так, частинами 2-5 ст.276 КУпАП встановлено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 177 і 178 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх вчинення або за місцем проживання порушника. Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 203, 203-1, 204-1, 204-2 і 204-4 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх виявлення.

Отже, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.44-3 КУпАП, підлягають розгляду за місцем їх вчинення, що відповідає положенням ч.1 ст.276 КУпАП.

Відтак вважаю, що справа про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , помилково надіслана Жмеринським РВП ГУНП у Вінницькій області для розгляду до Шаргородського районного суду Вінницької області, оскільки, у протоколі місце вчинення правопорушення особою, що його складала, не зазначено, зазначено лише місце складення м. Жмеринка, а з рапорту чергового ЧЧ СМ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, що доданий до протоколу про адмінправопорушення серії ВАБ №370256 від 02.04.2021 року, водія маршруту «Вінниця-Шаргород», який перевозив перевищену кількість осіб в салоні під час дії карантину, зупинено та виявлено вчинення адміністративного правопорушення у м. Жмеринка по бульвару Бориса Олійника (а.с.1).

Частиною першою статті 23 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суддя місцевого суду здійснює правосуддя в порядку, встановленому процесуальним законом, а також інші повноваження, визначені законом.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом… Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України (ч.ч.1, 3 ст.7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Занд проти Австрії» від 12.10.1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, який не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Беручи до уваги вказані вище обставини, Шаргородський районний суд Вінницької області не може розглядати вказану справу, яка не віднесена до його підсудності в силу вимог ч.1 ст.276 КпАП України, тобто не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої ст.6 Конвенції та ч.1 ст.276 КпАП України.

Порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог закону та безумовною підставою для скасування судового рішення.

Крім того, порушення правил підсудності, на думку суду, є порушенням права ОСОБА_1 на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

До того ж, згідно із пп. «а» п.1 ч.1 ст.106 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження у випадку умисного або внаслідок недбалості, в тому числі іншого порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливлює учасникам судового процесу реалізацію наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків або призвело порушення правил щодо юрисдикції або складу суду.

Враховуючи, що підсудність адміністративної справи не визначена Шаргородському районному суду, то склад суду, що її розглядає, є незаконним.

Так, пунктом 1 статті 278 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, в тому числі, чи належить до його компетенції розгляд даної справи.

Нормами КпАП України не встановлено порядку вирішення питання про надіслання протоколу про адміністративне правопорушення у випадку, передбаченому ч.1 ст.276 КпАП України, за підсудністю до іншого суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України за №11 від 11.06.2004 року «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», згідно зі статтею 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративні правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №11 від 11.06.2004 року «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч.2 ст.276 КУпАП, питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

В даному випадку, для категорії справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.44-3 КУпАП не встановлено альтернативної підсудності, тому, оскільки місцем вчинення адміністративного правопорушення є м. Жмеринка Вінницької області, то справа не підсудна Шаргородському районному суду.

Враховуючи проаналізоване вище законодавство України та норми міжнародного законодавства, практику ЄСПЛ, а також враховуючи, що справа про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , надіслана Жмеринським РВП ГУНП у Вінницькій області для розгляду до Шаргородського районного суду Вінницької області з порушенням правил підсудності, встановлених ст.276 КУпАП, тобто помилково, вважаю, що справу слід повернути до органу, який направив її до суду для надіслання до належного суду, за місцем вчинення правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.276, 278, 279, 280, 283 КпАП України,

постановив:

Повернути адміністративну справу №152/488/21 за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №370256 від 02.04.2021 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.44-3 КпАП України до Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області для надіслання до належного суду, за місцем вчинення правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: