ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року м. Добропілля

Суддя Добропільськогоміськрайонного суду Донецької області Тимофєєва Г.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли з Відділу поліції №1 Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Добропілля Донецької області, працюючого на шахті «Добропільська» дільниця № 1 гроз., який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до тексту протоколу серії ААБ № 153096 від 26.06.2021 року, складеного поліцейським СРПП ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області старшим сержантом поліції Артемчуком Олександром Славовичем, 26 червня 2021 року о 04 год. 30 хв., в місті Добропілля по вул. Залізнична, буд. 24, водій, громадянин ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 21077 державний номер НОМЕР_1 з наявними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з рота, почервоніння обличчя). Від продуття газоаналізатора Драгер 6810 та проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння гр. ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані як порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення не визнав та пояснив, що 26.06.2021 року близько 02.00 години ночі він повертався з кафе «Люкс» на власному автомобілі ВАЗ 21077 державний номер НОМЕР_1 , який належить йому за довіреністю. За кермом знаходився його знайомий, ОСОБА_3 , який не вживав алкоголь та має посвідчення водія. Проїжджаючи в м. Добропілля, по вул. Залізнична, 24, ОСОБА_4 зупинив автомобіль та вийшов до кіоску купити сигарет. В цей час до його автомобіля під`їхав поліцейський патруль та йому працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. На вимогу поліцейського він декілька раз продув алкотестер, але результатів огляду не було. Зазначив, що свідок ОСОБА_5 підтвердив, що він сидів на пасажирському сидінні та декілька разів продував газоаналізатор. У зв`язку з тим, що він не погоджувався з інкримінованим йому правопорушенням, щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння як водієві, який керує транспортним засобом, він відмовився від підписів та будь-яких пояснень працівникам поліції. ОСОБА_6 , який керував автомобілем та вийшов до магазину, побачивши, що під`їхали поліцейські, перелякався та втік.

Зауважує, що свідки, в присутності яких він намагався продути алкотестер, та в подальшому відмовився від проходження медичного огляду в лікарні, з`явилися на місці пригоди через деякий час після приїзду патруля поліції та не були очевидцями факту керування ним транспортним засобом.

Просив провадження закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адвокат Мілюкова Д.О., Гос В.В. в судовому засіданні також просив закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адмін.правопорушення з огляду на те, що протокол серії ААБ № 153096 від 26.06.2021 року складений поліцейським з суттєвими порушеннями, не зазначено пункт Правил дорожнього руху, порушення якого вміють ОСОБА_1 . Крім того, зазначив, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. А так як ОСОБА_1 автомобілем не керував, то в його діях відсутній склад даного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , суду пояснив, що 26.06.2021р. близько 02 год. 00 він разом з його знайомим ОСОБА_1 повертались з кафе «Люкс» на автомобілі ВАЗ 21077 державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 за довіреністю. Маючи посвідчення водія та перебуваючи в тверезому стані, він сів за кермо, ОСОБА_1 сів рядом на пасажирське сидіння, на задньому сидінні вони підвозили з кафе до міста раніше незнайомих йому 4 дівчат. Прямуючи по вул. Залізничній, 24 в м. Добропіллі, він зупинив автомобіль та вийшов до кіоску купити сигарети. В цей час він побачив, як до автомобіля під`їхали поліцейські та почали опитувати ОСОБА_1 . Побачивши поліцію, він злякався та втік.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , суду пояснив, що він 26.06.2021р. близько 04.00 год., проїжджаючи по вул. Залізничній в м. Добропіллі на своєму автомобілі ВАЗ 2106, був запрошений працівниками поліції для посвідчення відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Пояснив, що не бачив хто саме керував автомобілем, який належить ОСОБА_1 , зазначив, що коли він підійшов засвідчити відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, останній сидів на пасажирському сидінні свого авто. Додатково пояснив, що ОСОБА_1 декілька разів продував алкотестер, але будь-яких результатів дослідження не було.

Викликаний в судове засідання свідок ОСОБА_7 , до суду не з`явився. Як пояснив свідок ОСОБА_5 той перебуває на даний час за кордоном на заробітках. ОСОБА_5 додатково пояснив, що ОСОБА_7 також під`їхав до місця події вже після нього та не міг бачити чи керував ОСОБА_1 автомобілем.

Викликаний в судове засідання поліцейський СРПП ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області старший сержант поліції Артемчук О.С., будучи належним чином повідомлений про дату, час розгляду справи, до суду не з`явився. Відповідальна особа ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій обрості повідомила суд, що той перебуває у відпустці.

Захисник Гос В.В. не наполягав на виклику свідка ОСОБА_7 та поліцейського ОСОБА_8 для допиту в судове засідання.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом. За змістом ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є доведення складу адміністративного правопорушення, а саме: об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (. 2 ст. 251 КУпАП)

Проте, вказані вимоги закону щодо збирання належних та допустимих доказів не були дотримані уповноваженою особою, зокрема СРПП ВП № 1 старшим сержантом поліції Артемчуком О.С. під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Згідно статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Приписи даної норми кореспондуються з вимогами п.п.7, 9 розділу 2 «Документування адміністративних порушень» Інструкції №1376, відповідно до яких при складанні протоколу зазначаються, зокрема: дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, з конкретизацією суті порушення; прізвища, місця проживання свідків і потерпілих, якщо вони є.

Так, згідно вищевказаних норм законодавства, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Суддя встановив, що в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, в графі «суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин» не зазначено який пункт Правил дорожнього руху порушив ОСОБА_1 , за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є доведення складу адміністративного правопорушення, а саме: об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення.

Суд звертає увагу, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а саме щодо ОСОБА_1 , в межах наданих суду доказів.

Надаючи оцінку обставинам, що викладені в протоколі серії ААБ № 153096 від 26.06.2021р. та визначаючи наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слід звернути увагу, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, тобто факт керування транспортним засобом є безумовною та обов`язковою частиною складу зазначеного правопорушення, більш того, в даному випадку взагалі має преюдиціальне значення, так як в подальшому, при доведенні стану сп`яніння, така особа буде притягнута до відповідальності саме за керування транспортним засобом у такому стані.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного чи іншого сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначена в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до п.п. 2, 6, 7 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків або фіксується на бодікамеру поліцейських складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок)).

В ході судового розгляду встановлено, що поліцейським видано направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння в Добропільську ЛІЛ. Між тим, суду не можливо пересвідчитись, чи дійсно він його отримував або відмовився від його отримання, що свідчить про порушення Порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Діюче законодавство не містить чіткого визначення самого поняття керування транспортним засобом. Виходячи з загально визначеного розуміння правової природи цього поняття та його тлумачення в юридичній літературі, під управлінням транспортним засобом слід розуміти вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу.

Відповідно до правових позицій, викладених в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами та доповненнями), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

При цьому суб`єктом вказаних правопорушень може бути учасник дорожнього руху, тобто, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП підлягає встановленню факт керування особою транспортним засобом.

До матеріалів справи відносно ОСОБА_1 були додані:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 153096 від 26.06.2021 року, складений поліцейським СРПП ВП № 1 Покровського РУ ГУНП в Донецькій області Артемчуком О.С., який сам по собі, без існування інших фактичних даних, які б підтверджували обставини викладені у цьому протоколі, не може свідчити про наявність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи;

- письмові пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , який був допитаний в судовому засіданні не підтверджують факту, що саме ОСОБА_9 керував автомобілем. Тобто, ці докази як на підтвердження вини ОСОБА_9 у вчиненні адмін.правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд оцінює критично.

Доданий до матеріалів справи відеозапис події, що мала місце 26.06.2021р. о 05.25 год. в м. Добропілля, про вул. Залізничній, за участю ОСОБА_1 , не має початку та кінця фіксації розмови поліцейського з ОСОБА_1 перед складанням протоколу, та під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. З нього неможливо встановити, хто саме перебував за кермом транспортного засобу. На час пропозиції поліцейським пройти медичне освідчення на стан сп`яніння ОСОБА_1 дійсно перебував на пасажирському сидінні свого автомобіля.

Суд приходить до висновку, що даний відеозапис не може бути належним доказом вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Об`єктивних доказів, які б могли спростувати показання ОСОБА_1 свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , матеріали справи не містять.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом 26 червня 2021 року.

Суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За приписами ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theU nitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (SevtapVeznedaroрlu v. Turkey (СевтапВезнедароглу проти Турції).

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Склад правопорушення містить в собі: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Враховуючи процесуальні порушення допущені при складанні протоколу, неповноту даних, при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення працівниками поліції час складання протоколу відносно ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні достатні і беззаперечні докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, аналізуючи викладені обставини в їх сукупності, приймаючи до уваги недоведеність в судовому засіданні суб`єкта та об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке було інкриміноване ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст. ст. 130, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 06 вересня 2021 року.

Повний текст постанови буде виготовлено 07 вересня 2021 року.

Суддя Г.Л. Тимофєєва