ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9217/20 Номер провадження 33/814/104/21Головуючий у 1-й інстанції Микитенко В. М. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 16 листопада 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, працюючого водієм ТОВ «БАС ЕКСПРЕС», ідентифікаційний код не встановлено, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності , передбаченої ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені суддею суду першої інстанції обставини

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 16 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір 420,40 гривень на користь держави.

Згідно з постановою суду , 30 вересня 2020 року приблизно о 07 годині 39 хвилин ОСОБА_1 , по вул. Небесної Сотні, 16, у м. Полтава, керуючи транспортним засобом РУТА 25, д. н. з. НОМЕР_1 , здійснюючи регулярні пасажирські перевезення на міському маршруті № 62 «с. Вакуленці Автовокзал», перевозив тридцять два пасажири при визначеною характеристикою транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з кількістю місць для сидіння двадцять з місцем водія, чим порушив п. п. 2 п. 11 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року та п. 4 Постанови МОЗ Головного державного санітарного лікаря України № 23 від 21.05.2020 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову щодо нього скасувати , а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 44-3 КУпАП , а в разі можливості звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На переконання апеляційних вимог зазначає , що згідно з рішенням Конституційного Суду , обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина є можливим постанова про встановлення карантинних обмежень може бути встановлена тільки Законом.

Крім того , він є найманим працівником TOB «ТОВ «БАС Експрес» та не є суб`єктом господарювання, в розумінні положень ГК України, а тому в даному випадку не може бути притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП. Керівництвом ТОВ «ТОВ «БАС Експрес» видано НАКАЗ від 22.07.2020 роком , яким зобов`язано перевезення медичних працівників на всіх без виключення транспортних засобах ТОВ «Бас Експрес» медичних працівників за наявності відповідних посвідчень, незалежно від кількості сидячих місць в транспортних засобах».

З відео наданого в судове засідання чітко не зрозуміла кількість осіб, що перебувала в транспортному засобі, а в протоколі не розкрито об`єктивну сторону самого адміністративного правопорушення обумовленого вимогам ст. 256 КУпАП.

Крім того, судом першої інстанції, не враховано, що він вперше притягається до адміністративної відповідальності, має виключно позитивну характеристику, об`єктивно не мав змоги вплинути на людей, які тоді заходили до салону автомобіля, в той час коли держава не надала можливості захисту від вказаних обставин, не встановивши відповідальності саме для пасажирів, що перебувають у салоні , накладене на ОСОБА_1 стягнення є не співрозмірним з подією та наслідками, від яких жодна матеріальна шкода нікому не завдана, більше того, таке стягнення становить надмірний тягар для його сім`ї, виходячи із розміру заробітку водія ТОВ «БАС - Експрес». Крім того , ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи є єдиним годувальником в сім`ї.

04 грудня від ОСОБА_1 надійшло клопотання про звільнення його від адміністративної відповідальності та передачу матеріалів трудовому колективу ТОВ «БАС Експрес» для застосування заходів громадського впливу на підставі ст. 21 КУпАП.

22 квітня 2021 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження на підставі п. 8 ст. 247 КУпАП , у зв`язку з тим , що він уже притягнутий до адміністративної відповідальності за вказане порушення за ст. 121-2 ч. 1 КУпАП , постанова набрала законної сили та штраф ним сплачений.

Позиція апелянта в судовому засіданні апеляційного суду

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явився , надавши заяву про проведення судового засідання без його участі , просив закрити провадження на підставі п. 8 ст. 247 КУпАП.

Мотиви суду

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги , суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою , що підлягає задоволенню , виходячи з такого.

Відповідно до ст. 294 КпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи , що в останній заяві ОСОБА_1 просить закрити провадження на підставі п. 8 ст. 247 КУпАП , апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції саме в межах цих доводів.

Відповідно до вимог ст.280 КпАП України, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду наведених вимог закону не дотримався та прийшов до помилкового висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КпАП України.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії 30 вересня 2020 року приблизно о 07 годині 39 хвилин ОСОБА_1 , по вул. Небесної Сотні, 16, у м. Полтава, керуючи транспортним засобом РУТА 25, д. н. з. НОМЕР_1 , здійснюючи регулярні пасажирські перевезення на міському маршруті № 62 «с. Вакуленці Автовокзал», перевозив тридцять два пасажири при визначеною характеристикою транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з кількістю місць для сидіння двадцять з місцем водія.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, цього ж дня 30 вересня 2020 року за ці самі дії постановою поліцейського серії НОМЕР_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-2 КпАП України та сплатив штраф у встановленому законом порядку.

Диспозицією ст.44-3 КпАП України (в редакції Закону України від 17 березня 2020 року №530-IX) передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Ця стаття Кодексу, за своєю структурою, є бланкетною нормою, оскільки відповідальність за нею настає у разі порушення особою інших правових норм, якими визначена певна поведінка цієї особи.

В даному випадку суд встановив порушення ОСОБА_1 п.п.2 п.11 Постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до якого забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу та визначена в реєстраційних документах.

Аналогічні тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів при наданні послуг з перевезення пасажирів на період карантину встановлено у п.4 Постанови Головного державного санітарного лікаря України №23 від 21.05.2020 року.

Водночас, порушення правил перевезення пасажирів при наданні послуг з перевезення пасажирів також відноситься до адміністративних правопорушень на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку.

При цьому, приписами ч.1 ст.121-2 КпАП України передбачено відповідальність за перевезення водіями транспортних засобів, що працюють у режимі маршрутних таксі, пасажирів понад максимальну кількість, передбачену технічною характеристикою транспортного засобу або визначену в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, а також перевезення водіями транспортних засобів, що здійснюють міжміські чи міжнародні перевезення, пасажирів, кількість яких перевищує кількість місць для сидіння, передбачену технічною характеристикою транспортного засобу або визначену в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Таким чином, в обох нормах йдеться про юридичну відповідальність за одне й те саме правопорушення, адже у разі притягнення до відповідальності водія на підставі ст.44-3 КпАП України (в редакції Закону України від 17 березня 2020 року №530-IX) і за ч.1 ст.121-2 цього Кодексу, повністю збігаються суб`єкт відповідальності і вид порушення, а також вид стягнення - штраф у грошовій формі.

Відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно зі ст.4 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод заборонено переслідування, або судовий розгляд щодо правопорушення, якщо воно виникло з ідентичних фактів або фактів, які по суті були однаковими.

Враховуючи наведене, з огляду на те, що ОСОБА_1 вже був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-2 КпАП України за перевезення пасажирів понад максимальну кількість, передбачену технічною характеристикою транспортного засобу, приходжу до висновку про відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ці ж дії за ст.44-3 КпАП України (в редакції Закону України від 17 березня 2020 року №530-IX).

Відповідно до п.8 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі наявності по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення.

Отже, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, провадження у справі закриттю на підставі п.8 ст.247КпАП України, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 16 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.8 ст.247 КпАП України у зв`язку з наявністю по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О.Рябішин