КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:

секретаря судового засідання Сидорчук А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника Кузьміна Євгена Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 27.11.2020, -

В С Т А Н О В И В

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 27.11.2020 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 (нуль) копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, адвокат Кузьмін Є.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд постанову Оболонського районного суду міста Києва від 27.11.2020 скасувати та закрити провадження по справі на підставі ч. 2 ст. 253 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник посилається на те, що 01.07.2020 набрали чинності положення Закону України №2617-УІІІ (від 22.11.2018) «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон 2617-VIII), а отже згідно з приписами підпункту 4 пункту 1 розділу І Закону № 2617-УІІІ статтю 130 КУпАП викладено в новій редакції, якою виключено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Натомість пунктом 171 розділу 2 Закону № 2617-УШ до Кримінального кодексу України внесені відповідні зміни, зі змісту яких випливає, що КК України доповнено статтею 286-1, якою встановлено кримінальну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Отже, на думку адвоката станом на день складення протоколу КУпАП не встановлював адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а тому правові підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, на думку захисника відсутні. Натомість, адвокат наполягає що, за вчинення такого діяння встановлена кримінальна відповідальність, а отже провадження у справі в цій частині відповідно до приписів пункту 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Як встановлено судом першої інстанції, 05 вересня 2020 року ОСОБА_1 о 23 год 50 хв. в м. Києві на вул. Маршала Малиновського, 11, керуючи автомобілем KIA, д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції та інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження обох транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. п. 2.3 б, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім того, 05 вересня 2020 року ОСОБА_1 о 23 год 50 хв в м. Києві на вул. Маршала Малиновського, 11 кермував автомобілем KIA, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рот. На вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адвокат Кузьмін Є.О. та ОСОБА_1 у визначений судом день, час та місце до суду апеляційної інстанції не з`явились. Неодноразово викликались на судові засідання суду апеляційної інстанції, а саме на 04.01.2021, 01.02.2021, 05.03.2021, 15.03.2021, 16.04.2021, 31.05.2021, 02.08.2021, 20.08.2021. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги в апеляційному порядку повідомлені завчасно у належний спосіб, що підтверджується наявними у матеріалах справи телефонограмами. Враховуючи вказане, а також з огляду на відсутність клопотань про відкладення судового засідання, або про поважність причин неприбуття, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника які повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах поданої апеляційної скарги, а також доводи апеляції, суд вважає апеляційні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, зважаючи на наступне.

Згідно положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Так, захисник в поданій апеляційній скарзі висуває вимоги скасувати постанову місцевого суду лише в частині визнання ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.130 КУпАП. З огляду на це, встановлені судом фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та доведеність вини ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, не оспорюються, а тому апеляційною інстанцією відповідно до положень ст.294 КУпАП щодо меж апеляційного розгляду - не перевіряються, поза як ніким не ставляться під сумнів.

П.2.5. ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Між тим, згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 06.09.2020 серії ДПР18 №002924 (а.с. 1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які у поясненнях своїми підписами підтверджують факт відмови від проходження у встановленому порядку Законом, перевірки для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» (а.с. 4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виданого на ОСОБА_1 від 06.09.2020 (а.с. 6);

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, які в своїй сукупності підтверджують, що ОСОБА_1 на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння за допомогою приладу "Драгер" чи прослідувати до медичного закладу, в присутності свідків відмовився. Також, вбачаючи з відео файлу на місці події знаходився пасажир автомобіля KIA, д.н.з. НОМЕР_1 водієм якого був ОСОБА_1 , який провокував працівників поліції на конфліктну ситуацію, заважав виконувати посадові обов`язки, на прохання працівника поліції відійти та не заважати не реагував, що змусило його застосувати фізичний примус до останнього (а.с. 8).

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, з огляду на що суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги адвоката Кузьміна Є.О. про те, що Законом України від 22.11.2018 №2617-VIII виключається (скасовується) адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не відповідають вимогам закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення, які встановлюють адміністративну відповідальність. Стосовно складеного на ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, та відомостей які викладені у ньому, також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, що безумовно доводять вину ОСОБА_1 у пред`явленому діянні.

Між тим, Законом України від 22.11.2018 № 2617 VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності із 01.07.2020 року відповідальність за діяння, які підпадали під ознаки статті 130 КУпАП була посилена, ці діяння були криміналізовані і підпали під ознаки кримінального проступку.

Однак, Законом України № 720-IX внесено зміни до Закону № 2617-VIII, відповідно до яких із Закону № 2617-VIII вилучені положення, які змінювали статтю 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1. Таким чином Комітет вважає, що з 3 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII, а стаття 286-1 КК України виключена. Отже, доводи апелянта, щодо скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження по справі відносно ОСОБА_1 на підставі ч.2 ст. 253 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає неспроможними.

Таким чином, враховуючи, що доводи апеляційної скарги в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, суддя апеляційного суду не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Оболонського районного суду міста Києва від 27.11.2020 та закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, як того просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Кузьміна Євгена Олександровича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 27.11.2020, якою ОСОБА_1 визнано винним за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП остаточною призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестиста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, ? залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 756/12388/20

Апеляційне провадження № 33/824/126/2021

Суддя у першій інстанції - Андрейчук Т.В.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.