Номер провадження: 33/813/477/21
Головуючий у першій інстанції Іванов В.В.
Доповідач Грідіна Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Грідіна Н.В., за участю секретаря судового засідання Феленко В.В., захисника Григорука Г.П., в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Григорук Г.П., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 24.12.2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

В постанові суду встановлено, що 15.11.2020 року, о 05 год. 25 хв. ОСОБА_1 знаходячись в м. Одесі, пр-т. Шевченка 29, керував транспортним засобом «LEXUS IS 250» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознакам наркотичного сп`яніння: звужені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, підвищена жвавість. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеною постановою суду захисник Григорук Г.П., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що висновки суду, викладені в постанові, не відповідають обставинам справи та судом неповно з`ясовані та не доведені обставини, що мають значення для справи.

Не доказаний факт керування автомобілем в стані наркотичного сп`яніння та будь-які докази з цього приводу в матеріалах справи відсутні.

Захисник вказує, що відомості про пропозицію пройти експертизу на стан алкогольного або наркотичного сп`яніння в матеріалах справи не зазначені, а до протоколу долучені пояснення свідків, які просто зафіксували факт відмови, та відео фіксація спілкування з водієм.

Невідомо яким чином встановлено та у який законний спосіб зафіксовано, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля.

Працівники поліції поводили себе грубо, постійно висловлювали образи у сторону ОСОБА_1

ОСОБА_1 був позбавлений можливості висловити свої доводи, надати свої докази, заявляти клопотання та відводи, приймати участь у допиті свідків та ставити питання іншим учасникам процесу, досліджувати матеріали справи під час розгляду адміністративної справи, а також йому не було роз`яснено право на кваліфіковану правову допомогу.

В судовому засіданні посадовою особою не було доведено факт керування саме ОСОБА_1 в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння транспортним засобом, а також не було викликано та допитано свідків, патрульних поліцейських та всіх інших осіб.

Судом не витребувано інформацію щодо вживання лікарських засобів ОСОБА_1 з закладів охорони здоров`я за місцем мешкання останнього.

В матеріалах справи відсутнє належне сповіщення ОСОБА_1 та суд своїм рішенням позбавив ОСОБА_1 процесуальних прав та охоронюваних законом інтересів не надавши можливості їх реалізувати в повному обсязі.

Заслухавши захисника, вивчивши матеріали справи,

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до приписів ст. 277-2 КУпАП, яка передбачає порядок повідомлення про розгляд справи, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Відповідно до ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Так, постанова суду відносно ОСОБА_1 була винесена 24.12.2020 року, без участі ОСОБА_1 .

В матеріалах справи відсутні відомості про направлення або отримання ОСОБА_1 копії постанови суду.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що строк на апеляційне оскарження був пропущений захисником Григорук Г.П., в інтересах ОСОБА_1 , з поважних причин і підлягає поновленню, з метою забезпечення права ОСОБА_1 на доступ до суду, з урахуванням положень п.1 ст.6 Європейської конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», яка є невід`ємною частиною права особи на справедливий судовий розгляд.

Згідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно до положень ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню, зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення та винність особи в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, безпосередньо дослідив протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №083447 від 15.11.2020 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозапис з місця події, а також направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, суд першої інстанції при розгляді справи в повному обсязі безпосередньо дослідив докази, наявні в матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги щодо неповноти судового розгляду є неспроможними, так як спростовуються матеріалами справи та змістом судового рішення, апелянтом не зазначені конкретно будь-які докази, які не були б досліджені судом або їм не було надано оцінки в судовому рішенні.

З апеляційної скарги вбачається, що захисник не заперечував факт перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння під час керування автомобілем до його зупинки працівниками поліції, а лише стверджує про відсутність, на його думку, доказів цьому.

Для повного та всебічного розгляду справи, а також для перевірки доводів апеляційної скарги, апеляційним судом були повторно досліджені докази, покладені в обґрунтування постанови суду.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №083447 від 15.11.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 15.11.2020 року, о 05 год. 25 хв., знаходячись в м. Одесі, пр-т. Шевченка 29, керував транспортним засобом «LEXUS IS 250» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознакам наркотичного сп`яніння: звужені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, підвищена жвавість. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Разом з цим, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 власноручно зазначено, що незгоден на проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки не має часу на проходження медичного огляду.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №083447 від 15.11.2020 року був досліджений апеляційним судом, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, що в апеляційній скарзі також не оспорюється.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку.

З дослідженого апеляційним судом відеозапису, доданого до протоколу, встановлено, що на місці зупинки, в присутності двох свідків, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки у медичному закладі у встановленому законом порядку.

Також з дослідженого відеозапису не вбачається будь-яких порушень працівниками поліції «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки ОСОБА_1 у присутності свідків пропонувалося проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку, однак він відмовився.

Доводи апеляційної скарги про те, що пояснення свідків не підтверджують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони об`єктивно підтверджуються дослідженим відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки у медичному закладі, який останньому пропонувався працівниками поліції у встановленому законом порядку.

Крім того, в апеляційній скарзі захисник не заперечував факт вживання ОСОБА_1 наркотичних речовин.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали провадження не містять доказів про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки досліджені докази беззаперечно доводять зазначені обставини та порушення останнім п. 2.5 ПДР.

Доводи захисника про те, що судом першої інстанції справа була розглянута з порушенням приписів ст. 268 КУпАП, за відсутності ОСОБА_1 , апеляційним судом не можуть бути взяті до уваги, так як з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи відносно нього судом першої інстанції, оскільки про це був ознайомлений під розпис, в зв`язку з чим не був позбавлений можливості з`являтися до суду, однак він з 15.11.2020 року не скористалися правами, передбаченими для особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, приписами ст. 268 КУпАП.

Посилання захисника на те, що судом не витребувано інформацію щодо вживання лікарських засобів ОСОБА_1 з закладів охорони здоров`я за його місцем мешкання апеляційним судом не можуть бути взяті до уваги, так як сторона захисту не заявляла відповідних клопотань про витребування та дослідження зазначених документів в суді першої та апеляційної інстанцій, встановлення цих обставин не ставить під сумнів факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння, за яким був складений протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Посилання захисника, як на підставу для скасування судового рішення, на грубу поведінку працівників поліції на місце події, апеляційний суд не приймає до уваги з огляду на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення будь-які зауваження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з цього приводу відсутні. Також сторона захисту за весь час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції не зверталась до відповідних органів зі скаргою на зазначені дії працівників поліції.

Таким чином, під час перевірки доводів апеляційної скарги апеляційним судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, так як викладені в ньому обставини адміністративного правопорушення знайшли підтвердження при розгляді справи судом першої інстанції та при перегляді судом апеляційної інстанції.

Апеляційний суд в повному обсязі дослідив докази по справи, перевірив правильність наданої їм оцінки в постанові суду першої інстанції, на підставі чого дійшов висновку про те, що зібрані у справі докази узгоджуються між собою, є достовірними, належними, допустимими та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні ним вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, підстав для задоволення апеляційної скарги та визнання останнього невинуватим у вчиненні правопорушення не встановлено.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, забезпечив своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин інкримінованого правопорушення в точній відповідності з законом, в повному обсязі перевірив докази наявні в матеріалах справи.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП, суд першої інстанції в постанові дав зазначеним доказам належну оцінку, та, на підставі цих доказів, які є належними та допустимими, відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, правильно встановив фактичні обставини вчиненого правопорушення, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч. 1 КУпАП.

При перевірці висновків в постанові суду першої інстанції, у відповідності до приписів ст. 294 КУпАП, апеляційним судом не встановлено обставин, які б підтверджували доводи апеляційної скарги та спростовували зазначені висновки. Доводи апеляційної скарги не містять жодної конкретної обставини або доказу щодо незаконності судового рішення, в них зазначені лише формальні посилання на нібито неправильні висновки суду.

При таких обставинах, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, підстав для скасування постанови суду першої інстанції під час розгляду апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Григорука Г.П., в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 24.12.2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: Н.В. Грідіна