Справа № 342/465/21
Провадження № 33/4808/537/21
Категорія ст.124, ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Федів Л. М.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Паньківа В.Д.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 10 серпня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, який працює в ПАТ «Укрзалізниця» м.Городенка,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст.124 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП остаточно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 14.04.2021 о 18 год. 45 хв. в с. Котиківка по вул. Височана, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки "ВАЗ 21061", д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням та скоїв наїзд на електроопору. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці вчинення ДТП у присутності двох свідків за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» (тест № 6717), результат тесту позитивний 2,96 проміле. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив п. 2.9 "а", п. 12.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова судді є незаконною, винесену з порушенням норм законодавства та без з`ясування обставин справи. Вважає, що судом було неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, без з`ясування всіх обставин справи, які мають істотне значення для розгляду справи.

Вказує на те, що матеріалами справи не доведено факт керування ним транспортним засобом, оскільки в момент вчинення ДТП свідків на місці події не було, вони з`явились в проміжку 20 хв. після приїзду працівників поліції, які засвідчили факт проходження ним тесту щодо вживання алкогольних напоїв, а тому не могли ствердити, що саме він був за кермом автомобіля в момент ДТП.

Апелянт зазначає, що при спілкуванні з працівниками поліції він акцентував увагу на тому, що він не керував транспортним засобом, а була інша особа і при цьому він вказував прізвище особи, яка допустила з`їзд з дорожнього покриття на узбіччя з трав`яним покривом.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення бажав, щоб працівники поліції запросили йому адвоката, однак в задоволенні його прохання йому було відмовлено.

Працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, запропонував йому погодитись в об`єктив нагрудної камери, що начебто він був за кермом та саме він вчинив ДТП, а не інша особа на яку він вказував. У разі його відмови шантажував його тим, що автомобіль доставлять на штраф майданчик до м. Коломиї і буде зберігатись там до вирішення справи по суті, а також, якщо він відмовляється від співпраці з поліцейським, то в подальшому буде його переслідувати та зробить все можливе для складання повторних адміністративних матеріалів за аналогічне правопорушення.

Апелянт вказує на те, що його захисником подавалось клопотання про ознайомлення із матеріалами справи та ознайомлення з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, що долучені до матеріалів справи, однак він та його адвокат були позбавлені судом такого права, що суперечить вимогам КУпАП та є порушенням його прав.

В судовому засіданні суду першої інстанції, переглядаючи відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, було виявлено чотири коротких фрагменти відеозапису фіксування адміністративного правопорушення, в яких він вбачає фальсифікацію доказів по справі, оскільки відеозаписи були короткометражними та неповні. На відеозаписах не зафіксовано його бажання мати адвоката та його пояснення про те, що він не керував транспортним засобом та зазначав про іншу особу, яка керувала транспортним засобом та допустила з`їзд з автомобільної дороги.

Вважає, що розгляд справи відбувся з порушенням вимог закону, постанова суду є необґрунтована достатніми і незаперечними доказами у справі, судом не взято до уваги показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що він не керував транспортним засобом, натомість судом з власної ініціативи було викликано свідка ОСОБА_4 , який не міг бачити та знати чи він керував транспортним засобом.

Просить скасувати постанову суду та провадження в справі закрити.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Паньків В.Д. повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи апелянта ОСОБА_1 та його захисника адвоката Паньків В.Д., дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Апеляційний суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на те, що судова практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа "Гурепка проти України")

При цьому, позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом як кримінально-правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.»

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Зокрема, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право на участь у судовому засіданні, право на захист своїх інтересів за допомогою професійного захисника, право на надання доказів та пояснень щодо висунутого обвинувачення, оскарження судових рішень.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративних правопорушень, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 та призначив йому справедливе стягнення в розмірі, яке встановлено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, та яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення та у відповідності до ст.36 КУпАП.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дані правопорушення та прийняте по справі рішення.

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник у повному обсязі підтримали вимоги апеляційної скарги та вважають, що суд першої інстанції безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1, ст. 124 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом, не вчиняв дорожньо-транспортної пригоди. Вважають, що працівниками поліції було здійснено на ОСОБА_1 тиск та шантаж, внаслідок чого він пройшов огляд на стан сп`яніння, який було проведено з порушенням вимог щодо проходження відповідного огляду на визначення стану сп`яніння у відповідності до чинного законодавства.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що його захисником подавалось клопотання про ознайомлення із матеріалами справи та ознайомлення з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, що долучені до матеріалів справи, однак він та його адвокат були позбавлені судом такого права.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Паньків В.Д. ствердили про те, що вони повністю ознайомлені зі змістом матеріалів справи та відеозаписами долученими до матеріалів справи і не потребують надання часу для ознайомлення з матеріалами справи для організації ефективного захисту своїх інтересів в суді.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що ЄСПЛ неодноразово зазначав, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. («Пономарьов проти України»)

Зокрема, ЄСПЛ неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що правова певність передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип наполягає на тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи.( «Науменко проти України»)

Апеляційний суд вважає, що допущені судом першої інстанції порушення процесуального закону не можуть бути безумовною підставою для скасування судового рішення та ухвалення іншого судового рішення аналогічного за своїм змістом.

Апеляційний суд вважає, що підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції можуть бути тільки істотні порушення вимог процесуального законодавства, які перешкодили суду правильно встановити фактичні обставини та надати вірну оцінку сукупності досліджених доказів та прийти до обґрунтованого висновку про доведеність вини у вчиненні правопорушення.

Так, діючий КУпАП не містить визначення правових підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції у зв`язку з чим при вирішанні цього питання необхідно виходити із загальних принципів здійснення судочинства.

Апеляційний суд вважає, що судове рішення суду першої інстанції підлягає обов`язковому скасуванню у тому, випадку, коли за наявності підстав для закриття провадження суд не закрив провадження по справі, або коли рішення було ухвалено незаконним складом суду.

Зокрема, підлягає обов`язковому скасуванню судове рішення у тому разі, коли вину обвинуваченого не доведено сукупністю належних та допустимих доказів по справі, коли відсутня подія правопорушення або коли в діях особи, яка притягається до відповідальності відсутній склад відповідного правопорушення.

Таким чином, під час апеляційного розгляду справи, судом апеляційної інстанції у повному обсязі були реалізовані права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо права скористуватись юридичною допомогою професійного захисника і ознайомитись з матеріалами справи, були ретельно перевірені її доводи щодо невинуватості у вчиненні правопорушення, внаслідок чого було встановлено, що вони є безпідставними та повністю спростовуються сукупністю досліджених доказів.

Так, враховуючи, що в своїх доводах ОСОБА_1 та його захисник адвокат Паньків В.Д. посилаються на те, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини у вчиненні правопорушення, суд апеляційної інстанції у повному обсязі перевірив вищевказані доводи та прийшов до висновку, що вони повністю спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.

Суд першої інстанції вказав на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, ч.1ст. 130 КУпАП, стверджується даними, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 051076, серії ДПР18 № 051057 від 14.04.2021 року; рапортом поліцейського СРПП Відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області рядового поліції М.Воробець від 14.04.2021 року, у якому викладені обставини виявлення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.04.2021 року, рапортом старшого інспектора чергового ЧЧ Відділення поліції № 2 (м.Городенка) Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області Ю.Лабач від 14.04.2021, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , схемою наслідків ДТП без потерпілих, яка сталася 14.04.2021 року о 18:45 год. по вул. Височана в с. Котиківка, фотознімками, відеозаписом, доданим до матеріалів справи про адміністративні правопорушення.

Судом було оглянуто та проаналізовано відеозапис, який доданий до матеріалів справи про адміністративні правопорушення, на якому зафіксовано, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за його згодою на місці ДТП в присутності двох свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 з використанням приладу «Alcotest 6810 Drager», результат тесту 2,96 проміле. Судом зазначено, що водій ОСОБА_1 ствердив працівникам поліції, що він самостійно керував автомобілем, їхав сам з роботи додому, не впорався з керуванням і автомобіль з`їхав у кювет.

Судом першої інстанції при прийнятті рішення по справі зазначено, що показання свідка ОСОБА_3 повністю спростовуються поясненнями правопорушника ОСОБА_1 , що зафіксовані на відеозаписі, доданому до матеріалів справи.

Крім того, суд критично оцінив покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , оскільки вони не могли підтвердити хто саме керував автомобілем марки "ВАЗ 21061", д.н.з. НОМЕР_1 , 14.04.2021 о 18 год. 45 хв. в с. Котиківка.

Суд прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст.124 КУпАП.

Так, зі змісту доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 та доводів його і захисника адвоката Паньків В.Д. в суді апеляційної інстанції вбачається, що ОСОБА_1 14.04.2021 року о 18.45 год. автомобілем марки ВАЗ21061 д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння не керував, а тому не може бути суб`єктом правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, носять суперечливий, голослівний та непослідовний характер і спростовуються сукупністю доказів, які було досліджено судом.

Апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням приходить до висновку, що вищевказані доводи ОСОБА_1 є безпідставними, не відповідають фактичним обставинам та спрямовані на уникнення від відповідальності за вчинені правопорушення.

Так, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зокрема, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що під час їх складання ОСОБА_1 не спростовував факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а навпаки, добровільно, саме як водій транспортного засобу, пройшов огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат якого був позитивний 2.96 % проміле.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та складання щодо нього протоколу про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вважає, що вказані доводи є неспроможними, оскільки сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом доводить, що саме ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої виїхав за межи дороги та скоїв наїзд на електроопору, а також пройшов огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку, результат якого становив 2.96 проміле.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серіїДПР18 №051076 від 14.04.2021 року, водій ОСОБА_1 о 18 год. 45 хв. в с. Котиківка по вул. Височана, керував транспортним засобом марки "ВАЗ 21061", д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці вчинення ДТП у присутності двох свідків за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», тест № 6717 від 14.04.2021 року, результат тесту позитивний 2,96 проміле. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив п. 2.9 "а", за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.3).

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським взводу СРПП ВП №2 м. Городенка старшим сержантом поліції Палагнюк В.І., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 було роз`яснені її права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи в Городенківському районному суді, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 .

В протоколі зазначені дані свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_6 із їх власноручними підписами. В протоколі зазначено, що до протоколу додано адміністративні матеріали та диск із відео порушення.

Окрім того, працівником поліції в протоколі зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, від дачі письмових пояснень відмовилась на підставі ст..63 Конституції України.

Працівниками поліції у ОСОБА_1 не було вилучено посвідчення водія та тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався, про що свідчить підпис ОСОБА_1 в протоколі.

Про ознайомлення ОСОБА_10 із змістом протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП свідчить його власноручний підпис. В протоколі зазначено, що транспортний засіб доставлено додому.

До протоколу про адміністративне правопорушення було додано рапорт поліцейського СРПП ВП №2 м. Городенка, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , роздруківку приладу Драгер Алкотест 6810, копію свідоцтва про повірку приладу Драгер, диск із відеозаписами, які долучені до матеріалів справи з нагрудних камер працівників поліції, довідку-характеристику на ОСОБА_1 , копію посвідчення водія, фотокопію протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №051057 за ст.124 КУпАП та фотокопію схеми ДТП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 051057 від 14.04.2021 року, водій ОСОБА_1 14.04.2021 року о 18 год. 45 хв. в с. Котиківка по вул. Височана, керував автомобілем марки "ВАЗ 21061", д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням та скоїв наїзд на електроопору. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив п. 12.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським взводу СРПП ВП №2 м. Городенка рядовим поліції Воробець М.І., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

ОСОБА_10 було роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи в Городенківському районному суді Івано-Франківської області, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_10 .

В протоколі зазначено дані свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із їх власноручними підписами.

До протоколу було додано адміністративні матеріали

У протоколі зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовилась від надання пояснень на підставі ст..63 Конституції України.

Працівниками поліції у ОСОБА_10 вилучив посвідчення водія та видав тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, про що свідчить підпис ОСОБА_1 в протоколі.

Про ознайомлення ОСОБА_1 із змістом протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП свідчить її власноручний підпис.

Зокрема, зі змісту протоколів про адміністративне правопорушення вбачається, що під час їх складання ОСОБА_1 відмовився від дачі письмових пояснень.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що право відмовитись давати свідчення щодо себе, закріплене ст.63 Конституції України, є важливою гарантією захисту від незаконного тиску на особу з метою змусити її своїми показаннями створити підставу для притягнення її до відповідальності. Дотримання права не свідчити проти себе є складовою реалізації права особи на справедливий і публічний розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Проте заборона притягнення до відповідальності особи на підставі її відмови давати пояснення не свідчить про неможливість використання у доказуванні факту мовчання особи в ситуаціях, які чітко вимагають необхідність надання таких пояснень.

Зокрема, відповідно до практики розгляду справ Європейським судом з прав людини право на мовчання та право не давати свідчення проти себе не є абсолютними правами «не можна сказати, що рішення обвинуваченого мовчати впродовж усього кримінального провадження обов`язково не повинно мати наслідків, коли суд, що розглядає справу, намагатиметься оцінити докази проти нього. Питання, чи порушують статтю 6 негативні висновки, зроблені з мовчання обвинуваченого, має вирішуватися у світлі всіх обставин справи»

Право особи не давати пояснення не повинно перешкоджати «тому, щоб мовчання обвинуваченого в ситуаціях, які чітко вимагають його пояснення, бралося до уваги при оцінюванні переконливості доказів наведених обвинуваченням (справа «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства»):

Апеляційний суд вважає, що гарантії щодо реалізації права не свідчити проти себе не позбавляють суд можливості враховувати відмову особи, яка обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення від дачі показань, за умови доведеності його вини поза розумним сумнівом на підставі сукупності доказів, досліджених судом.

Апеляційний суд вважає, що ситуація, відповідно до якої було складено протокол про адміністративне правопорушення, вимагала від ОСОБА_1 надати детальні пояснення, щодо обставин, які призвели до таких наслідків.

Однак, в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та складання щодо нього протоколів про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Про свою непричетність до вчинених правопорушень ОСОБА_1 заявив тільки в суді першої інстанції, що вказує на непослідовність його доводів, їх невідповідність фактичним обставинам та неправдивість.

Так, в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 стверджував, що він не був водієм і не керував транспортним засобом, огляд на стан сп`яніння пройшов через погрози працівника поліції помістити транспортний засіб на штраф майданчик м. Коломия, який повинен був знаходитись до вирішення справи по суті.

При вирішанні питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, апеляційний суд приймає до уваги обставини за яких було виявлено дорожньо-транспортну пригоду та, які свідчать про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та вчинив дорожньо-транспортну пригоду.

Апеляційний суд приймає до уваги, що під час приїзду наряду патрульних поліцейських на місце дорожньо-транспортної пригоди біля транспортного засобу марки ВАЗ 21061. О.н.з. НОМЕР_1 , перебував саме ОСОБА_1 , який, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, надавав змістовні пояснення стосовно обставин дорожньо-транспортної пригоди та стверджував, що саме він користувався вищевказаним транспортним засобом при поверненні з роботи з м. Івано-Франківська та вчинив дорожньо-транспортну пригоду.

До матеріалів справи додано рапорт поліцейського СРПП ВП №2 м. Городенка Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області рядового поліції М.Воробець, відповідно до якого 14.04.2021 року о 19.25 год. зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що в с. Котиківка по вул.. Височана автомобіль ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 світлого кольору не впорався із керуванням та допустив з`їзд у кювет. З виїздом на місці події ДТП та в ході спілкування із водієм ОСОБА_1 встановлено, що водій керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, нестійка хода. У зв`язку із чим останньому бло запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння на приладу Алкотест Драгер 6810у присутності двох свідків, на що водій погодився, результат тесту позитивний 2.96 проміле, що зафіксовано на лиску з відео правопорушення та додано до матеріалів справи. на ОСОБА_1 було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та ст.. 124 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вказаний рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника Городенківського ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про законність своїх дій.

Разом з тим, дані вищевказаного рапорту працівника поліції повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовного дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Долучено до матеріалів справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), у відповідності до якого у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота та нечітка вимова. ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Алкотестеру 6810 Драгер, результат огляду був позитивний 2.96 % проміле, про що у відповідній графі акту ОСОБА_1 власноручно розписався, підтверджуючи свою згоду з отриманим результатом. В акті зазначені свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які також в ньому власноручно розписалися.

В матеріалах справи по адміністративне правопорушення міститься направлення на огляд водія до закладу охорони здоров`я КНП Городенківської БЛІЛ з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 14.04.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 направлявся на відповідний огляд з ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова. Однак, огляд у медичному закладі не проводився у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 повністю погодився із позитивним результатом огляду проведеним поліцейським за допомогою приладу Алкотест Драгер.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно яких вони були запрошені в якості свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП на ОСОБА_1 , який у їхній присутності погодився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою Алкотесту Драгер, результат тесту позитивний 2.96 %.

Вищевказані свідки не допитувались у судовому засіданні суду першої інстанції і тому суд першої інстанції в порушення вимог щодо безпосередності дослідження доказів безпідставно послався на вказані письмові показання свідків.

Разом з тим, письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не мають істотного значення для вирішання питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки вона повністю підтверджується іншими доказами по справі.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, при застосуванні працівниками поліції технічного засобу фіксації огляду на визначення стану сп`яніння водія ОСОБА_1 , присутність двох свідків не була обов`язковою.

Як вбачається з роздруківки приладу Drager Alcotest 6810 ARВL-0697 (а.с.9) тест №6717 в результаті огляду ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу поліцейським за допомогою технічного засобу 14.04.2021 року о 19 год. 03 хв. було встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат тесту показав 2.963 %. Вказаний результат складений із заповненням всіх необхідних реквізитів, не містить довільних висловлювань або помилок, підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень.

До матеріалів справи долучено копію свідоцтва про повірку регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/0009 відповідно до якого воно чинне до 04.01.2022 року, а зі змісту роздруківки вбачається, що технічний прилад пройшов калібрування 04.01.2021 року. (а.с.9-10)

До матеріалів справи долучено довідку-характеристику на ОСОБА_1 (а.с.12) відповідно до якої ОСОБА_1 на час проживання на території села Котиківка скарг на поведінку ОСОБА_1 з боку сусідів та громадськості села не надходило.

Долучено копію посвідчення водія ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 (а.с.13-14), на підставі якого і було встановлено особу водія транспортного засобу "ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 .

Судом першої інстанції також встановлено, що на ОСОБА_1 також було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 051057 від 14.04.2021 року (а.с.65) за ст. 124 КУпАП за те, що останній 14.04.2021 о 18 год. 45 хв. в с. Котиківка по вул. Височана, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки "ВАЗ 21061", д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням та скоїв наїзд на електроопору. При ДТП автомобіль отримав механічні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У відповідності до рапорту працівника поліції (а.с.67) 14.04.2021 року о 19.25 год. до ч. ВП №2 м. Городенка поступив рапорт поліцейського ГРПП ВП №2 м. Городенка сержанта поліції Палагнюка В.І. про те, що під час патрулювання в с. Котиківка по вул.. Височана було виявлено транспортний засіб марки ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який не впорався з керуванням та допустив з`їзд у кювет. На водія ОСОБА_1 складено протокол за ст..124 КУпАП. ДТП без травмованих.

До матеріалів справи також долучено копію схеми ДТП від 14.04.2021 року (а.с.68). додано до матеріалів справи фотокопію фотографії транспортного засобу марки ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 в кюветі (а.с.69).

Апеляційний суд приймає до уваги, що вказаний рапорт за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейський інформує керівництво про законність та обґрунтованість дій поліцейських під час встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди. Разом з тим, вказаний документ містить дані, які повністю узгоджуються з іншими доказами по справі та доповнюють їх.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав вищевказані відеозаписи належним та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Досліджений судом відеозапис має надзвичайно високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що свідчить про його особливе значення та вимагає ретельного і уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

З вищевказаного відеозапису вбачається, що у ОСОБА_1 було з`ясовані його особисті дані, на запитання працівника поліції куди ОСОБА_1 відповів, що його транспортний засіб закинуло в кювет, на прохання працівника поліції останній надав документи для перевірки. Відеозаписи містять відповідь ОСОБА_1 на запитання працівника поліції, що він їхав з роботи. Де працює бригадиром на Укрзалізниці, він тормознув і занесло, додому не доїхав. ОСОБА_1 ствердив, що їхав з роботи, їхав з роботи сам, не вклався в поворот і знає про те, що не можна сідати за кермо автомобіля в нетверезому стані.

Відеозаписи містять дані відповідно до яких ОСОБА_1 в присутності свідків було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Алкотест Драгер, на що останній погодився. ОСОБА_1 було роз`яснено метод та зміст проходження огляду на стан сп`яніння в присутності свідків, надано для огляду запечатану трубку приладу за допомогою якого він проходив огляд. ОСОБА_1 не заперечував на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою приладу Драгер, На відеозапису чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, особисто пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер в присутності свідків, а після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, ОСОБА_1 та свідки були ознайомлені із результатом проходження огляду 2.96 % проміле і працівником поліції було повідомлено про те, що вказаний результат значно перевищує допустиму норму. ОСОБА_1 працівником поліції було роз`яснено його права та обов`язки

На відеозаписі також зафіксовано надання свідками їх даних, а також що ОСОБА_1 власноручно підписує протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Жодних зауважень на дії працівників поліції чи щодо неправомірності проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не було висловлено,

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, наслідки дорожньо-транспортної пригоди, встановити процесуальну поведінку ОСОБА_1 та його проходження огляду на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Алкотест Драгер 6810, результат якого становив 2.96 % проміле.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що доводи про вчинення дорожньо-транспортної пригоди свідком ОСОБА_3 повністю спростовуються відеозаписом, який долучений до матеріалів справи.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи відеозапису не містять даних про те, що ОСОБА_1 , перебуваючи на місті вчинення дорожньо-транспортної пригоди стверджував, що саме свідок ОСОБА_3 вчинив дорожньо-транспортну пригоду.

Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , оскільки вони не були очевидцями дорожньо-транспортної пригоди та не можуть вказати особу, яка керувала транспортним засобом.

Показання вищевказаних свідків не узгоджуються із сукупністю досліджених судом доказів та відеозапису, які дозволили суду прийти до обґрунтованого висновку, що водієм транспортного засобу, який вчинив дорожньо-транспортну пригоду був ОСОБА_11 .

Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що за змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а за неможливості проведення відео фіксації за допомогою технічного запису, у присутності двох свідків або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вказана норма закону більш детально відображена у п. 6 Інструкції, де також наголошено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Отже, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, які затверджені управлінням охорони здоров`я місцевих держаних адміністрацій, в інших закладах охорони здоров`я проведення вказаного огляду заборонено.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_1 повністю погодився із результатом проведеного огляду про що свідчить його процесуальна поведінка після проведення такого огляду.

Відповідно до Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер Алкотест 6810, результат огляду на стан сп`яніння був у ОСОБА_1 позитивний і показав 2.96 проміле. Зазначений огляд було проведено в присутності свідків, про що свідчать їх особисті підписи, а також долучені до матеріалів справи відеозаписи. В акті огляду в графі із результатом огляду згідний ОСОБА_1 власноручно підписався, тим самим висловивши свою згоду із результатом проведеного огляду.

У відповідності із роздруківки результату проведеного тестування на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , проведеного за допомогою приладу «Драгер 6810» №6717 від 14.04.2021 року, результат якого становив 2.96 % проміле. З результатом огляду ОСОБА_1 було ознайомлено, роздруківку приладу Драгеру ОСОБА_1 підписано власноручно, що також підтверджується про його згоду із результатом проведеного огляду.

Апеляційний суд вважає, що вищевказаний висновок зроблений за допомогою технічного приладу Драгер Алкотест 6810 , містить необхідні дані, щодо особи, стосовно якої проводився огляд, часу та місця його проведення. Результат роздруківки № 6717 приладу ARВL-0697 про наявність 2.96 проміле власноручно підписано ОСОБА_1 , що свідчить про те, що він був належним чином повідомлений про вказаний результат огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до національного законодавства працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, відеозапис з відеореєстраторів поліцейських свідчить про те, що підозра працівників поліції щодо перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння була обґрунтованою, оскільки його поведінка давала підстави вважати, що він дійсно має певні ознаки алкогольного сп`яніння.

Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відео реєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 про те, що він не був водієм транспортного засобу, а огляд проведений працівниками поліції за допомогою технічного приладу Драгер Алкотест 6810 щодо визначення стану алкогольного сп`яніння є недопустимим доказом, оскільки проведений в результаті незаконних дій працівників поліції по відношенню до нього.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що жодних зауважень чи заяв з боку ОСОБА_1 на дії працівників поліції відеоматеріали та письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять. Відсутні в матеріалах справи дані про те, що ОСОБА_1 під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення вимагав участі захисника під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та вказував на те, що він не був водієм транспортного засобу, не вчиняв дорожньо-транспортної пригоди і транспортним засобом керувала інша особа.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 про те, що огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння був проведений працівниками поліції незаконно, внаслідок шантажу працівників поліції щодо направлення транспортного засобу на штраф майданчик м. Коломия.

Апеляційний суд вважає, що в результаті перевірки доводів апеляції ОСОБА_1 та доводів його захисника в суді апеляційної інстанції не було встановлено порушень встановленого ст.266 КУпАП порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог п.2.9а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням та скоїв наїзд на електроопору , внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Керуючись законом і оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд поза всяким розумним сумнівом вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП

Обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

При накладенні стягнення було враховано судом першої інстанції характер вчинених правопорушень, особу правопорушника.

Вказане адміністративне стягнення накладено судом першої інстанції в межах строку встановленого ст. 38 КУпАП, та у відповідності до ст.36 КУпАП.

З огляду на наведене, підстав для скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 10 серпня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв