Справа № 758/4811/21 3/758/3872/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2021 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Анохін А.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Головного Управління Держпродспоживслужби в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої адміністратором ФОП « ОСОБА_2 », яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії № 203, ОСОБА_1 18 березня 2021 року о 10 годині 40 хвилин за адресою: АДРЕСА_2, не забезпечила дотримання вимог щодо профілактики заходів протидії поширення короновірусної хвороби COVID-19, а саме: допустила відвідувачів та перебування в закладі без засобів індивідувального захисту, не забезпечила дотримання вимог щодо розміщення відвідувачів у закладах громадського харчування на відстані не меншій, ніж 2 м за сусідніми столиками та не більше як 4 особи за одним столом, за умов входу до закладу і пересування у вдягнених захисних масках, не організувала централізованого збору використаних засобів індивідуального захисту (ЗІЗ) в окремі контейнери (урни), не забезпечила наявність на вході до закладу інформаційних матеріалів із зазначенням максимальної кількості відвідувачів, з обмеженням щодо максимальної кількості осіб залежно від площі, не дотрималась режиму роботи закладу громадського харчування (забороняється робота після 24-і до 7-ї години), режим роботи кафе цілодобовий, чим порушила вимоги статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб, пп. 1,11,12 п.3, останній абзац пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобіганню поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, заперечувала та пояснила суду, що вона працює баристом в кав`ярні «Арома кава» та там відсутні посадкові місця і не приймають відвідувачів, гостям замовлення видається виключно в закритій тарі, тобто проводиться діяльність з надання послуг громадського харчування на винос.

Оскільки ОСОБА_1 не є посадовою особою суб`єкта господарювання, а є баристом в кав`ярні «Арома кава», як вказаному у протоколі, тому в розумінні ч. 1 ст. 44-3 КУпАП вона не є суб`єктом вказаного правопорушення.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного доказу того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання та здійснює господарську діяльність або зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення ОСОБА_1 , суд прийшов до висновку, що, відповідно до ст.247 КУпАП, справа відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

У матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 відноситься до суб`єктного складу посадових осіб та перебуває у трудових відносинах із суб`єктом господарювання - закладом громадського харчування та наділена будь-якими організаційно-розпорядчими функціями, та може бути притягнена до відповідальності за ст.. 44-3 КУпАП як посадова особа. Посадова особа - це особа, яка в силу охоплюваної нею посади наділена владними повноваженнями з метою здійснення організаційно-розпорядчих функцій і забезпечення узгодженості в діяльності інших учасників службових відносин.

Крім того, під час збирання матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення не встановлено та не допитано жодного свідка, не долучено як додатки до протоколу підтверджуючих матеріалів вчинення адміністративного правопорушення. В додатках до протоколу не міститься доказів, які доводять факт вільного доступу відвідувачів до закладу, відсутні докази того, що ОСОБА_1 здійснювала обслуговування клієнтів у закладі громадського харчування.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в ч.2 ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

Вказане відповідає вимогам Конституції України та практиці ЄСПЛ.

Так, відповідно до вимог ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п.2 ст.6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст.6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що у справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, відповідно до ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в її діях події та складу правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44-3, 247, 294, 307, 308 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя: А.М.Анохін