ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
15 квітня 2021 рокуСправа №: 695/338/21
Номер провадження 3/695/540/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Степченко М.Ю., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, які надійшли з Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 185 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 269031, ОСОБА_1 21.01.2021 р. близько 17-30 год. за адресою м. Золотоноша, вул. Грушевського під час спілкування схопив за формений одяг ст. лейтенанта поліції ОСОБА_2 , який перебував на службі та намагався душити, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув з невідомих причин, про дату, місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності без поважних причин не з`являється на виклики суду. Ці дії мають очевидні ознаки штучного створення підстав для закінчення передбаченого ст.38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення і намагання уникнути в такий спосіб адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенства права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Приймаючи до уваги викладене вище, те, що вжито всіх необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 у судовому засіданні, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність останнього.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає зазначити наступне.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст.7 КУпАП).

За положенням ст.245 КУпАП завданнями провадження у зазначених справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд, відповідно до ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Так, зазначене правопорушення обов`язково передбачає наявність законного розпорядження (вимоги) працівника поліції.

Вимоги працівника поліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані. В протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені, які саме законні вимоги (розпорядження) були висунуті працівниками поліції та які дії правопорушником були вчинені, що являють собою злісну непокору вказаним вимогам (розпорядженням).

Слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містить перелік дій, які вчинив останній по відношенню до працівника поліції, однак жодних доказів на підтвердження цього не надано. У протоколі не зазначено в зв`язку з наявністю ознак якого правопорушення в діях ОСОБА_1 він був зупинений та зобов`язаний виконати вимоги працівників поліції, а також не зазначено, які саме законні розпорядження або вимога були висунуті співробітником поліції.

Крім того, матеріали, що надійшли до суду, складаються лише з протоколу про адміністративне правопорушення, жодних інших доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що сам протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки лише описує сам факт вчинення певної дії чи бездіяльності. За відсутності доказів фактичних обставин правопорушення визнати особу винною у вчиненні адміністративного правопорушення, на думку суду, неможливо.

Підсумовуючи викладене, беручи до уваги відсутність доказів фактичних обставин правопорушення, в суду виникли сумніви щодо реальності вчинення особою, що притягується до адміністративної відповідальності, правопорушення, тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 185, 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП провадженням закрити в зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя М.Ю. Степченко