ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3326/21
Провадження № 3/210/1360/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

"04" серпня 2021 р. м. Кривий Ріг

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ступак С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу контролю Апарату Верховної Ради України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , члена правління та директора з капітального будівництва Акціонерного товариства «Криворіжгаз», що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, проспект Металургів, будинок 1,

за ч.1 ст.188-19 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

18 червня 2021 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 08-сп.31-2021 від відділу контролю Апарату Верховної Ради Українипро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , члена правління та директора з капітального будівництва АТ «Криворіжгаз», за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-19 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 08-сп.31-2021 від 25 травня 2021 року, складеного головним консультантом відділу контролю Апарату Верховної Ради України , відносно ОСОБА_1 , члена правління та директора з капітального будівництва АТ «Криворіжгаз», відповідно до якого у зверненні народного депутата України ОСОБА_2 до голови правління AT Криворіжгаз» від 07.04.2021 р. №99 із посиланням про відповідні звернення виборців було запропоновано надати офіційне роз`яснення щодо актуальної вартості виготовлення проектної документації на встановлення або заміну газового обладнання на обладнання більшої потужності побутовим споживачам та вичерпного переліку необхідних для цього документів.

У відповідь на вказане депутатське звернення листом AT «Криворіжгаз» за підписом директора з капітального будівництва ОСОБА_1 від 23.04.2021 р. № 50104.1 -ЛВ-4374-0421 було надано інформацію щодо переліку документів, необхідних для реєстрації нового газового обладнання та вартості робіт з реєстрації газових приладів. При цьому повідомлялося що заміна обладнання без зміни його функціонального призначення оформлюється ескізом, а в інших випадках - з оформленням виконавчо-технічної документації. Інформації про актуальну вартість виготовлення проектної документації на встановлення або заміну газового обладнання відповідь не містила.

Зазначене підтверджується копіями депутатського звернення та відповіді на нього, наданими народним депутатом України ОСОБА_2 у додатках до адресованого Апарату Верховної Ради України звернення від 26.04.2021 р. № 247д9/3-2021/140751 (488372).

Ч. 1 ст. 16 Закону України «Про статус народного депутата України» встановлено, право народного депутата на депутатське звернення до керівників підприємств, установ і організацій з питань, пов`язаних з депутатською діяльністю. Депутатське звернення - викладена в письмовій формі пропозиція здійснити певні дії, дати офіційне роз`яснення чи викласти позицію з питань, віднесених до компетенції адресатів. Згідно з рішенням Конституційного суду України від 05.03.2003 р. № 5-рп/2003 у справі № 1-6/2003 депутатські звернення можуть бути зумовлені скаргами та заявами виборців.

Відповідно до п.5 гл.1 розд. V Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2494, встановлення або заміна газового обладнання на обладнання більшої потужності відбувається за правилами, встановленими для приєднання об`єктів до газорозподільних мереж. Згідно з п.2 гл.2 розд. V зазначеного Кодексу вартість послуг з надання замовнику дозволу на приєднання, договору на приєднання та технічних умов приєднання визначається відповідно до методології встановлення плати за приєднання.

Згідно з п.п. 1, 16 розд. IV. Методології встановлення плати за приєднання до газотранспортних і газорозподільних систем, затвердженої Постановою НКРЕКП від 24.12.2015 р. № 3054, надання технічних умов приєднання або реконструкції вузла обліку газу, надання проекту договору про приєднання та погодження проектної документації віднесені до окремих послуг (робіт), розмір плати за виконання яких затверджується уповноваженою особою оператора газорозподільної системи у вигляді розрахунку вартості виконання окремих послуг (робіт) за встановленою формою.

Таким чином AT «Криворіжгаз» повинно володіти інформацією щодо вартості виготовлення проектної документації на встановлення або заміну газового обладнання на обладнання більшої потужності побутовим споживачам і не надавши зазначену інформацію на депутатське звернення директор з капітального будівництва ОСОБА_1 порушив вимоги статті 16 Закону України «Про статус народного депутата України».

Відповідно до ч. 1 ст. 188-19 КУпАП ненадання, надання неправдивої або неповної інформації на депутатське звернення тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від трьохсот п`ятдесяти до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи наведене зазначили, що ОСОБА_1 , директор з капітального будівництва АТ «Криворіжгаз» , листом від 23.04.2021 року №50104.1-ЛВ-4374-0421 надав неповну інформацію на депутатське звернення ОСОБА_2 від 07.04.2021 р. №99, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 188-19 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В судовому засіданні ОСОБА_1 присутній не був, від його представника ОСОБА_3 надійшли письмові пояснення з яких вбачається, що з вказаним протоколом не згоден та зазначив, що Частиною 1 статті 188-19 КУпАП передбачена відповідальність за недодержання встановлених законом строків надання відповіді на звернення народного депутата України, ненадання, надання неправдивої або неповної інформації на таке звернення.

Рішенням Конституційного Суду України №5-рп/2003 (справа №1-6/2003) від 05.03.2003року визначено, що в разі надходження запитів або звернень, зміст яких не відповідає Закону або виходить за межі компетенції адресата, останній не зобов`язаний задовольняти вимоги запиту або прийняти пропозицію, яка міститься у зверненні. Це випливає з положень частини другої статті 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 16 Закону України «Про статус народного депутата України» депутатське звернення - викладена в письмовій формі пропозиція народного депутата, звернена до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ і організацій, об`єднань громадян здійснити певні дії, дати офіційне роз`яснення чи викласти позицію з питань, віднесених до їх компетенції.

Водночас статтею 15 Закону України «Про статус народного депутата України» визначено поняття депутатського запиту. Так, депутатський запит - це вимога народного депутата, народних депутатів чи комітету Верховної Ради України, яка заявляється на сесії Верховної Ради України до Президента України, до органів Верховної Ради України, до Кабінету Міністрів України, до керівників інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також до керівників підприємств, установ і організацій, розташованих на території України, незалежно від їх підпорядкування і форм власності, дати офіційну відповідь з питань, віднесених до їх компетенції.

Тобто на відміну від запиту, звернення - це викладена у письмовій формі пропозиція народного депутата України зазначеним вище адресатам здійснити певні дії, дати офіційне роз`яснення чи викласти позицію з питань, віднесених до їх компетенції.

За своїм змістом депутатське звернення не має імперативного характеру і заявляється народними депутатами України самостійно. Такі звернення можуть бути зумовлені скаргами та заявами виборців, а також стосуватися інших питань депутатської діяльності, які ініціюються народним депутатом України.

Отже, вказане тлумачення положень статті 16 Закону України «Про статус народного депутата України» викладене в Рішенні Конституційного Суду № 5-рп/2003 від 05.03.2003 року, яке є обов`язковим до виконання на території України.

Разом з тим, зі звернення народного депутата України вбачається, що останнє за своїм змістом не є фактично пропозицією надати офіційне роз`яснення чи викласти позицію, а є вимогою надати розгорнуту інформацію, тобто за своєю суттю є депутатським запитом, для звернення з яким встановлений певний порядок.

За таких обставин, на думку адвоката Дубовик С.В. складення протоколу за ненадання інформації на звернення народного депутата є безпідставним, у відповіді директора з капітального будівництва ОСОБА_1 немає ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-19 КУпАП.

Адвокат Дубовик С.В. у письмових поясненнях зазначила, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять фактичних даних, які б вказували на порушення ОСОБА_1 порядку надання відповіді на звернення народного депутата України Криворучкіної О.В., а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.188-19 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки в його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, додані до нього письмові докази та письмові пояснення захисника, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Згідно зі ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності.

Частиною 1 статті 188-19 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за недодержання встановлених законом строків надання відповіді на звернення народного депутата України, надання неправдивої або неповної інформації на таке звернення.

Законодавче тлумачення поняття доказів у справі про адміністративне правопорушення наведене у ст. 251 КУпАП України, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Складання протоколу це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 статті 16 Закону України «Про статус народного депутата України» передбачено право народного депутата на депутатське звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ і організацій, незалежно від форм власності та підпорядкування, об`єднань громадян з питань, пов`язаних з депутатською діяльністю, і брати участь у розгляді порушених ним питань.

Депутатським зверненням в розумінні Закону України «Про статус народного депутата України» є викладена в письмовій формі пропозиція народного депутата, звернена до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ і організацій, об`єднань громадян здійснити певні дії, дати офіційне роз`яснення чи викласти позицію з питань, віднесених до їх компетенції.

Таким чином, підстави для реалізації народним депутатом свого суб`єктивного права на депутатське звернення не є абстрактними, пов`язуються виключно з питаннями, пов`язаними з депутатською діяльністю народного депутата, який в межах реалізації своєї функції з представництва Українського народу, повинен діяти виключно в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, водночас, народним депутатом ОСОБА_2 у її депутатському зверненні, адресованому ОСОБА_4 вбачається, що останнє за своїм змістом не є фактично пропозицією надати офіційне роз`яснення чи викласти позицію, а є вимогою надати розгорнуту інформацію, тобто за своєю суттю є депутатським запитом, для звернення з яким встановлений певний порядок.

Вказане твердження суду підтверджується також Рішенням Конституційного Суду України у справі про звернення народних депутатів України до Національного банку України від 05 березня 2003 року, яке є обов`язковим до виконання на території України, яким роз`яснено, що за своїм змістом депутатське звернення не має імперативного характеру і заявляється народними депутатами України самостійно. Такі звернення можуть бути зумовлені скаргами та заявами виборців, а також стосуватися інших питань депутатської діяльності, які ініціюються народним депутатом України.

Стосовно інкримінованого ОСОБА_1 , члену правління та директора з капітального будівництва АТ «Криворіжгаз» факту надання не у повній мірі інформації на депутатське звернення, суд вважає за необхідне значити на ступне.

Так, з копії звернення народного депутата України від 07 квітня 2021 року № 99 вбачається, що народним депутатом України ОСОБА_2 було запропоновано голові правління Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» ОСОБА_5 надати в межах його повноважень офіційне роз`яснення щодо актуальної вартості виготовлення Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» проектної документації на встановлення або заміну газового обладнання на обладнання більшої потужності побутовим споживачем та вичерпного переліку документів, подання яких необхідне для встановлення або заміну газового обладнання на обладнання більшої потужності. (а.с.7)

Копією відповіді директора з капітального будівництва ОСОБА_6 вих. №50104-ЛВ-4374-0421 від 23.04.2021 року підтверджується, що народного депутата України ОСОБА_2 в межах розгляду її депутатського звернення було проінформовано про те, щодо переліку документів, необхідних для реєстрації нового газового обладнання та вартість робіт з підключення (при заміні) газових приладів. В Листі директора з капітального будівництва ОСОБА_6 зазначено, що заміна обладнання оформлюється ескізами у разі заміни газового обладнання без зміни функціонального призначення, потужності та системи домоволодіння. В інших випадках з оформлення виконавчо-технічної документації. (а.с. 9-10)

Народний депутат України ОСОБА_2 звернулась до в.о. керівника та заступника керівника Апарату Верховної Ради України з листом б/н в якому зазначила, що у Листі від 23.04.2021 року із вих. №50104.1-ЛВ-4374-0421 АТ «Крворіжгаз» інформація щодо вартості робіт з підключення (при заміні) газових приладів не є за своїм змістом інформацією щодо актуальної вартості виготовлення АТ «Криворіжгаз» проектної документації на встановлення або заміну газового обладнання на обладнання більшої потужності побутовим споживачем, оскільки договори на виготовлення технічних умов/проектної документації є правочинами, різними за своїми предметами. На думку народного депутата ОСОБА_2 , викладене нею у Депутатському зверненні прохання надати офіційні роз`яснення актуальної вартості виготовлення Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» проектної документації на встановлення або заміну газового обладнання на обладнання більшої потужності побутовим споживачем , залишилося без відповіді. Таким чином, на її думку у діяннях Голови правління АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 188-19 КУпАП. (а.с.16-17)

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про статус народного депутата України» передбачено право народного депутата України на депутатське звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ і організацій, незалежно від форм власності та підпорядкування, об`єднань громадян з питань, пов`язаних з депутатською діяльністю, та право брати участь у розгляді порушених ним питань.

Депутатське звернення - викладена в письмовій формі пропозиція народного депутата, звернена до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян здійснити певні дії, дати офіційне роз`яснення або викласти свою позицію з питань, віднесених до їхньої компетенції.

Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України «Про статус народного депутата України», орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, керівники підприємств, установ і організацій, об`єднань громадян, яким адресовано депутатське звернення, зобов`язані протягом 10 днів з моменту його одержання, розглянути і дати письмову відповідь. У разі неможливості розгляду звернення народного депутата у визначений строк, його повідомляють про це офіційним листом з викладенням причин продовження строку розгляду. Строк розгляду депутатського звернення з урахуванням продовження, не може перевищувати 30 днів з моменту його одержання.

Відповідно до ч.4 ст.16 Закону України «Про статус народного депутата України», вмотивована відповідь на депутатське звернення повинна бути надіслана народному депутату не пізніш як на другий день після розгляду звернення. Відповідь надається в обов`язковому порядку і безпосередньо тим органом державної влади чи органом місцевого самоврядування, до якого було направлено звернення, за підписом його керівника чи посадової особи, керівником підприємства, установи та організації, об`єднання громадян, крім випадків установлених цим Законом.

Встановлені судом обставини справи свідчать про те, що депутатське звернення було розглянуто протягом 10 днів з моменту його одержання, та надана письмова відповідь.

Щодо надання неповної інформації, слід зазначити наступне.

Як зазначено вище, відповідно до положень ст.16 ЗУ «Про статус народного депутата України», депутатське звернення - викладена в письмовій формі пропозиція народного депутата, звернена до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ і організацій, об`єднань громадян здійснити певні дії, дати офіційне роз`яснення чи викласти позицію з питань, віднесених до їх компетенції.

В статті 15 Закону України «Про статус народного депутата України» визначено поняття депутатського запиту. Так депутатський запит це вимога народного депутата до Президента України, до органів Верховної Ради України, до Кабінету Міністрів України, до керівників інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також до керівників підприємств, установ і організацій, розташованих на території України, незалежно від їх підпорядкування і форм власності, дати офіційну відповідь з питань, віднесених до їх компетенції.

Тобто, на відміну від запиту звернення - це викладена у письмовій формі пропозиція народного депутата України зазначеним вище адресатам здійснити певні дії, дати офіційне роз`яснення чи викласти позицію з питань, віднесених до їх компетенції.

За своїм змістом депутатське звернення не має імперативного характеру і заявляється народними депутатами України самостійно. Такі звернення можуть бути зумовлені скаргами та заявами виборців, а також стосуватися інших питань депутатської діяльності, які ініціюються народним депутатом України.

Ром з тим, зі змісту депутатського звернення від 13.11.2017 року за №574 вбачається, що воно не є пропозицією вчинити певні дії, надати офіційне роз`яснення чи викласти позицію, а є вимогою надати розгорнуту інформацію, пов`язану із діяльністю ПАТ «Житомиргаз» тобто, за своєю суттю може бути розцінено, як депутатський запит.

Однак, статтею 15 Закону України «Про статус народного депутата України» визначено певний порядок звернення депутата із запитом. Так, народний депутат має право на сесії Верховної Ради України звернутися із запитом до Президента України, до органів Верховної Ради України, до Кабінету Міністрів України, до керівників інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також до керівників підприємств, установ та організацій, розташованих на території України, незалежно від їх підпорядкування і форм власності.

Верховна Рада України приймає рішення про направлення депутатського запиту відповідному органу або посадовій особі, до яких його звернуто, однією п`ятою від її конституційного складу.

Тобто, звернення народного депутата України фактично є депутатським запитом, поданим з порушенням визначеної законом процедури.

При цьому в аспекті викладеного суд зазначає, що саме особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення в даному випадку, зазначаючи серед кваліфікаційних ознак інкримінованого ОСОБА_6 діяння надання саме неповної інформації, повинна була в силу ч.2 ст.251 КУпАП надати докази на підтвердження наявності вказаної кваліфікаційної ознаки, тобто наявності того факту, що член правління та директор з капітального будівництва Акціонерного товариства «Криворіжгаз» мав в своєму розпорядженні, або в силу своїх посадових обов`язків повинен був мати в своєму розпорядженні запитувану інформацію.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім того, в контексті вищенаведеного, суд вважає за необхідне звернутись до роз`яснень, викладених у Рішенні Конституційного Суду України у справі про звернення народних депутатів України до Національного банку України від 05 березня 2003 року в якому зазначено, що у разі надходження запитів або звернень, зміст яких виходить за межі компетенції адресата, останній не зобов`язаний задовольняти вимоги запиту або приймати пропозицію, яка міститься у зверненні. Це випливає з положень частини другої статті 19 Конституції України (254к/96-ВР), за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

При цьому суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_7 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-19 КУпАП не знайшов свого підтвердження під час розгляду матеріалів адміністративної справи в суді, а тому провадження в даній справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.188-19 КУпАП, ст.ст. 23, 33, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-19 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Суддя: С. В. Ступак