Справа № 603/455/21
Провадження № 3/603/260/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" вересня 2021 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І. М. розглянувши матеріали, які надійшли від секретаріату уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , головний спеціаліст загального відділу Монастириської міської ради (), до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 4 статті 188-39 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , працюючи головним спеціалістом загального відділу Монастириської міської ради Чортківського району Тернопільської області та будучи посадовою особою, яка несе відповідальність за розголошення персональних даних, які довірено або які стали відомі у зв`язку з виконанням обов`язків і на якого покладено обов`язки оприлюднення на офіційному сайті міської ради рішення виконавчого комітету та сесій міської ради, розпорядження міського голови, порядок денний сесії міської ради, на вебсайті Монастириської міської ради розмістив скановану копію розпорядження міського голови №104 від 22.06.2021 року «Про скликання двадцятої позачергової сесії Монастириської міської ради восьмого скликання», яким передбачено скликання двадцятої позачергової сесії Монастириської міської ради восьмого скликання 24.06.2021 року о 10 год 00 хв дня в приміщенні Яргорівського сільського клубу в с.Яргорів Чортківського району Тернопільської області з приводу повторного розгляду заяви ОСОБА_2 по земельному питанні. У п.1 розпорядження, поряд з прізвищем вказаної особи вказано адрес її реєстрації.

Станом на 09.08.2021 року вказаний документ, що містить персональні дані ОСОБА_2 , а саме адресу реєстрації, продовжував бути розміщеним на вебсайті Монастириської міської ради з доступом до нього необмеженого кола осіб та порушення прав осіб як суб`єктів персональних даних без їх відповідної на те згоди, а саме на захист своїх персональних даних від незаконної обробки.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про захист персональних даних», чим здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 188-39 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою визнав повністю у вчиненому розкаявся та пояснив, що при створенні копії вищевказаного документу, проект якого готовив особисто, не помітив адреси реєстрації заявника, а тому не заретушував її і 22.06.2021 року розмістив на вебсайті Монастириської міської ради, а тому просить суд суворо його не карати.

Аналізуючи пояснення надані ОСОБА_1 в судовому засіданні, можна дійти висновку, що він вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 188-39 КУпАП визнає повністю, у вчиненому розкаюється.

Незважаючи на визнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні вищевказаного правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами, що були предметом перевірки в судовому засіданні.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується такими засобами доказування:

-даними, встановленими в протоколі про адміністративне правопорушення від 09.08.2021 року, складеного регіональним представником Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Тернопільській області Воловник В.Н.;

-копією розпорядження Монастириського міського голови від 29.12.2020 року №175 про переведення ОСОБА_1 на посаду головного спеціаліста загального відділу Монастириської міської ради;

-копією посадової інструкції головного спеціаліста загального відділу Монастириської міської ради;

-скріншотом сторінки Монастириської міської ради;

-даними письмових пояснень ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи.

Усі перелічені вище докази по справі є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності. Крім того суд вважає, що у згаданому вище протоколі про адміністративне правопорушення, розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 188-39 КУпАП, оскільки у ньому зазначено, які саме дії допустив ОСОБА_1 , не дотримавшись встановленого законодавством про захист персональних даних порядку захисту персональних даних у Монастириській міській раді, що призвело до незаконного доступу до них невизначеного кола осіб та порушення прав осіб як суб`єктів персональних даних без їх на те відповідної згоди, а саме на захист своїх персональних даних від незаконної обробки.

Оцінюючи встановлені судом обставини та аналізуючи вимоги законодавства, що регулюють спірні правовідносини суд констатує наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 188-39 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку недодержання встановленого законодавством про захист персональних даних порядку захисту персональних даних, що призвело до незаконного доступу до них або порушення прав суб`єкта персональних даних.

Правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних, регулює Закон України «Про захист персональних даних» (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист персональних даних»). Законодавство про захист персональних даних складають Конституція України, вказаний Закон, інші закони та підзаконні нормативно-правові акти, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 3 Закону).

Так, за змістом ч. ч. 1, 2 ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Як зазначено в резолютивній частині Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституці України від 20.01.2002 року за №2-рп/2012, в аспекті зазначеного конституційного подання вищевказані положення Конституції України слід розуміти так: - інформацією про особисте та сімейне життя особи є будь-які відомості та/або дані про відносини немайнового та майнового характеру, обставини, події, стосунки тощо, пов`язані з особою та членами її сім`ї, за винятком передбаченої законами інформації, що стосується здійснення особою, яка займає посаду, пов`язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування,п осадових або службових повноважень. Така інформація про особу є конфіденційною.; - збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Персональні дані це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована (абзац 9 ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних»). Мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних. Обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку,встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (ч. ч. 1, 5, 6 Закону України «Про захист персональних даних»).

Використання персональних даних передбачає будь-які дії володільця щодо обробки цих даних, дії щодо їх захисту, а також дії щодо надання часткового або повного права обробки персональних даних іншим суб`єктам відносин, пов`язаних із персональними даними, що здійснюються за згодою суб`єкта персональних даних чи відповідно до закону. Використання персональних даних працівниками суб`єктів відносин, пов`язаних з персональними даними, повинно здійснюватися лише відповідно до їхніх професійних чи службових або трудових обов`язків. Ці працівники зобов`язані не допускати розголошення у будь-який спосіб персональних даних, які їм було довірено або які стали відомі у зв`язку з виконанням професійних чи службових або трудових обов`язків, крім випадків, передбачених законом. Таке зобов`язання чинне після припинення ними діяльності, пов`язаної з персональними даними, крім випадків, установлених законом (ч. ч. 1, 3 ст. 10 Закону України «Про захист персональних даних»).

Володільці, розпорядники персональних даних та треті особи зобов`язані забезпечити захист цих даних від випадкових втрати або знищення, від незаконної обробки, у тому числі незаконного знищення чи доступу до персональних даних (ч. 1 ст. 24 Закону України «Про захист персональних даних»).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи відповідальною особою за організацію роботи, пов`язаної із захистом персональних даних у Монастириській міській раді, її виконавчих органах й структурних підрозділах, наведених вище вимог законодавства про захист персональних даних не дотримався, так як його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 188-39 КУпАП, у розумінні приписів ст. ст. 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами.

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 188-39 КУпАП, оскільки останній, будучи посадовою особою, яка несе відповідальність за розголошення персональних даних, які довірено або які стали відомі у зв`язку з виконанням обов`язків у Монастириській міській раді, встановленого законодавством про захист персональних даних порядку захисту персональних даних не дотримався, що призвело до незаконного доступу до них та до порушення прав осіб як суб`єктів персональних даних без їх на те відповідної згоди, і такі обставини підтверджується наявними в справі матеріалами.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд, керуючись ст. 33 КУпАП, з врахуванням вищезазначених обставин справи, характеру вчиненого правопорушення, особи винної, а також враховуючи як пом`якшуючу обставину щире розкаяння у вчиненому, обтяжуючі обставини судом не встановлені, дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у відповідності до санкції ч. 4 ст. 188-39 КУпАП у мінімальному розмірі.

Саме таке стягнення на переконання суду буде співмірним вчиненому діянню, узгоджуватиметься з принципами доцільності, справедливості та невідворотності відповідальності та відповідатиме його меті.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі та порядку встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 23, 33, ч. 4 ст. 188-39, 280, 283 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 188-39 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100 (п`ять тисяч сто) грн. 00 коп штрафу в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян