Справа № 638/2307/21
Провадження № 3/638/1098/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 квітня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі судді Невеніцина Є.В., за участю секретаря судових засідань Суркової М.О., особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , перекладача Омельченко А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Польща, місце роботи не повідомив, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

05.02.2021 о 23 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota RAV 4» державний номерний знак НОМЕР_1 по пр. Науки, 7 у м. Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 ARHF 0020 та в закладі охорони здоров`я КНП «ХОР ОНД» відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що працівники поліції змусили його підписати протокол, перекладача на місці зупинки автомобіля не надали. Йому повідомили, що він може здати кров у лікарні або підписати протокол про адміністративне правопорушення та не визнавати своєї провини. Перебуваючи у стресовому стані, він не розумів, що відбувається. Зазначив, що йому здається, що на місці події він просив, щоб працівники поліції повідомили про цю ситуацію у Консульство.

В судовому засіданні 27.04.2021 року ОСОБА_1 заявляв клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він бажає залучити захисника. В задоволенні даного клопотання судом відмовлено.

Після дослідження письмових матеріалів по справі та перед початком перегляду відеозапису з бомікамери поліцейського, що долучений до матеріалів справи, ОСОБА_1 залишив зал судового засідання, повідомивши, що не бажає приймати участь в розгляді справи без адвоката.

З приводу відмови в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи та продовження її розгляду після залишення ОСОБА_1 зали судових засідань, слід зазначити наступне.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч. 1 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю залученням захисника, суд врахував такі дані.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 516993 адміністративне правопорушення було вчинено 05.02.2021.

Частиною 2 ст. 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, отже кінцевою датою розгляду справи у визначений законом строк є 30.04.2021 останній робочий день.

В провадженні суду адміністративна справа перебуває з 19.02.2021.

24.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи, що свідчить про те, що саме з цієї дати особі було достовірно відомо про знаходження матеріалу в суді.

ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи та відеозаписом за участю адвоката Гарькавої Н.О. При цьому суду були надані документи на підтвердження повноважень захисника Гарькавої Н.О. (ордер, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, договір про надання правової допомоги від 04.03.2021).

В судовому засіданні 19.03.2021 року інтереси ОСОБА_1 представляла адвокат Гарькавая Н.О., заявляла клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю залучення по справі перекладача. Клопотання було задоволено, розгляд справи відкладено на 25.03.2021.

В судове засіданні 25.03.2021 ОСОБА_1 прибув без перекладача та захисника Гарькавої Н.О., надав письмове клопотання про надання йому перекладача судом, зазначив, що він більше не співпрацює з вказаним адвокатом. Клопотання ОСОБА_1 задоволено, розгляд справи відкладено на 27.04.2021 у зв`язку з необхідністю надання особі перекладача.

В судовому засіданні 27.04.2021, яке відбувалося за участю залученого судом кваліфікованого перекладача з польської на українську мову ОСОБА_2 , ОСОБА_1 знов заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю залучення по справі захисника, повідомивши, що він має домовленість з відповідним адвокатом на представлення його інтересів. Проте, не повідомив суду, з яким саме адвокатом він має таку домовленість.

Вищевказані дії ОСОБА_1 суд розцінює як зловживання своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи та уникнення таким чином адміністративної відповідальності.

Судом було створено належні умови для реалізації ОСОБА_1 своїх процесуальних прав, він мав достатньо часу для залучення по справі захисника, що й було ним зроблено до початку розгляду справи та в судовому засіданні 19.03.2021.

За таких обставин, враховуючи встановлені законодавством строки розгляду справ про адміністративні правопорушення та положення наведених вимог національного, міжнародного законодавства, практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності захисника та продовження розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , який 27.04.2021 залишив зал судових засідань.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у скоєнні адміністративного правопорушення, яке мало місце 05.02.2021 о 23 год. 30 хвил. та полягало у його відмові, як особи, що керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується наступними доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 516993 від 05.02.2021, згідно якого ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 05.02.2021, згідно яких вони зазначили, що у їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.02.2021; відеозаписом з боді-камери поліцейського АЛ 478.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з боді-камери поліцейського АЛ 478, що долучений до матеріалів справи, вбачається, що 05.02.2021 між ОСОБА_1 та працівниками поліції відбувається спілкування з приводу проїзду останнього на заборонений сигнал світлофору. При цьому ОСОБА_1 розуміє українську, російську мови, надає відповіді та пояснення. Надалі, працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про наявність у нього ознак знаходження у стані алкогольного сп`яніння, після чого ОСОБА_1 повідомляє, що він не розуміє мову, на якій до нього звертаються та не розуміє, що відбувається. В присутності двох свідків працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я (час на звукозаписі 23:27 год.), від чого останній відмовляється. Особі роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП (час на звукозаписі 23:29). При цьому, свідок ОСОБА_4 перекладав ОСОБА_1 пропозиції, звернення, роз`яснення поліцейського на англійську мову, яку ОСОБА_1 розуміє та надає відповіді на англійській мові, в тому числі про відмову від проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»), суд враховує наявність узгоджених між собою, належних та допустимих доказів, які вказують на наявність порушення в діях ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України.

Оцінюючи вищевказані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, у розумінні ст. 251 КУпАП, визнає їх належними, допустимими та такими, що повністю доводять вину ОСОБА_1 у вказаному вище правопорушенні та факт порушення ним 05.02.2021 в 23:30 год. вимог п. 2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмову особи, що керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції змусили його підписати протокол, на його вимогу не викликали на місце події перекладача та представника Консульства суд визнає необгрунтованими.

З відеозапису, дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_1 не вимагав залучення перекладача після зупинки його транспортного засобу працівниками поліції.

Крім того, положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, не передбачено обов`язку залучення перекладача при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Положення ж ст. 268 КУпАП, якими особі надано право користуватися послугами перекладача, якщо вона не володіє мовою, якою ведеться провадження, стосуються саме стадії розгляду адміністративної справи, а не складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Стосовно доводу ОСОБА_1 про його вимогу до працівників поліції щодо необхідності виклику на місце представника Консульства, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 5 Розділу 11 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, якщо особа, яка має дипломатичний імунітет, керує транспортним засобом у стані сп`яніння, їй пропонується припинити керування. Огляд на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у разі її згоди. У цьому випадку поліцейський повідомляє чергового відповідного підрозділу поліції. У таких випадках рекомендується запрошувати на місце виявлення правопорушення представника дипломатичного представництва, при якому вказана особа акредитована.

ОСОБА_1 згідно відеозапису говорив про можливість запрошення на місце події представника Консульства, не наполягаючи на цьому, даних про те, що він користується дипломатичним імунітетом не повідомляв.

Отже, у працівників поліції не було законних підстав для виконання вищевказаних дій, а тому даний довід ОСОБА_1 суд визнає необгрунтованим.

Фактів примушування до будь-яких дій або повідомлення ОСОБА_1 неправдивих даних з боку працівників поліції матеріали справи не містять, з відеозапису вбачається, що процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення проведена у відповідності із встановленим законом порядком, неправомірних дій щодо ОСОБА_1 не допущено.

Разом з тим, суд звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення датою народження ОСОБА_1 вказано 25.01.1977 року, а згідно з наданого особою паспорту громадянина Польщі правильною датою його народження є 25.04.1977 року. Вказана технічна помилка не є такою, що є підставою, яка обумовлює неможливість розгляду справи та свідчить про необхідність закриття провадження, адже ОСОБА_1 не заперечував, що саме стосовно нього складено протокол про адміністративне правопорушення. Крім цього, з відеозапису бодікамери поліцейського вбачається, що саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на місці події та стосовно нього працівники поліції проводять вищевказані дії.

Таким чином, суд вважає доведеним порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно зі ст. 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

За приписами ст. 16 КУпАП, іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України. Питання про відповідальність за адміністративні правопорушення, вчинені на території України іноземцями, які згідно з чинними законами та міжнародними договорами України користуються імунітетом від адміністративної юрисдикції України, вирішуються дипломатичним шляхом.

В матеріалах справи відсутні дані та такі не надані особою, що притягається до адміністративної відповідальності, що ОСОБА_1 користується імунітетом від адміністративної юрисдикції України, тому він підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Положеннями Конвенції про дорожній рух (Відень, 8 листопада 1968 року (далі Конвенція)), яка була ратифікована Україною та Польщею, встановлено наступне.

Статтею 42 Конвенції (Призупинення дії водійського посвідчення) встановлено, що сторони, що домовляються або їх територіальні підрозділи мають право позбавити водія права користуватися на їх території національним чи міжнародним водійським посвідченням у випадку порушення ним на їх території правил, за які згідно їх законодавству передбачається позбавлення права користуватися водійським посвідченням. B цьому випадку компетентний орган сторони, що домовляється чи її територіального підрозділу, який позбавив водія права користування водійським посвідченням, може: а) вилучити водійське посвідчення та затримати його до спливу строку, на який вилучається це посвідчення, чи до моменту виїзду водія з даної території, в залежності від того, який строк настає скоріше; b) інформувати орган, який видав чи від імені якого було видано водійське посвідчення, про позбавлення права користування цим посвідченням.

Згідно п. 7 Європейської угоди, що доповнює Конвенцію про дорожній рух, відкритої для підписання у Відні 08.11.1968 року (Женева, 1 травня 1971 року), водій повинен бути обізнаний з правилами дорожнього руху, приписами в області безпеки дорожнього руху, а також з такими факторами, які можуть вплинути на його поведінку, як втома, прийом лікарських препаратів та керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та під дією наркотиків.

Керуючись ст. 33-35 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Обставин, що обтяжують та/або пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, не встановлено.

Згідно довідки інспектора батальйону № 3 роти № 2 взводу № 1 УПП в Харківській області ДПП Сухробова (арк. 2), ОСОБА_1 , 1977 року народження не отримував посвідчення водія на території України, проте, згідно протоколу про адміністративне правопорушення та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.02.2021 ОСОБА_1 має посвідчення водія № НОМЕР_2 , видане 14.11.2019 ( ОСОБА_5 ).

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи, ступеню вини, а також характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн та які підлягають стягненню з правопорушника.

Керуючись ст. 33-35, 40-1, 130, 251-252, 279, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції, що діяла станом до 17.03.2021 року), та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Повний текст постанови виготовлено 27.04.2021.

Суддя Є.В. Невеніцин