Провадження № 3/331/655/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Гнатик Г.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, працевлаштованого Фізичною особою-підприємцем, державна реєстрація місця проживання якого та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 01 лютого 2021 року, о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок № 24, а саме: в Сервісному центрі «ДЮЗА», здійснював господарську діяльність, при цьому не забезпечив нанесення маркування в приміщенні Сервісного центу для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менш як 1,5 метра, чим порушив вимоги п.п.14 п. 2 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року.

Дії особи кваліфіковані за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Присутній при розгляді справи ОСОБА_1 , свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, просив закрити провадження по справі у зв`язку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки, здійснюючи діяльність в Сервісному центрі «ДЮЗА», за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 24, ОСОБА_1 ретельно додержується чинного законодавства, зокрема, пов`язаного із запровадженими заходами карантинного характеру, в тому числі, що стосується розмежувальних ліній. Розмежувальні лінії в Сервісному центрі «ДЮЗА» присутні. В день перевірки Сервісного центру, а саме 01.02.2021 року, маркування на підлозі було але трохи затерлося. На даний час маркування відновлено, нанесено яскравого кольору, про що ОСОБА_1 надав суду фото.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із системного аналізу ст. ст. 9, 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність вини особи є обов`язковою умовою для її притягнення до адміністративної відповідальності, тобто обов`язковим чинником складу адміністративного правопорушення.

Частиною першою статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин це адміністративні та медико санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.п. 14 п. 2 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менш як 1,5 метра.

Відповідно ст. 41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

В судовому засіданні досліджено матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ/195 № 282708 від 01.02.2021 року; рапорт Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області від 01.02.2021 року, виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витяг з Реєстру платників єдиного податку, договір суборенди нерухомого майна від 01 лютого 2021 року, рапорт дільничного офіцеру поліції сектору превенції відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, фото, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак, зазначені матеріали справи, не містять жодних доказів, які б підтверджували наявність у діях особи, яка притягається до адмінстартивної відповідальності, складу адмінстартивного правопорушення, який визначений диспозицією ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення із урахуванням норм законодавства щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, до протоколу про адміністративне правопорушення не надано жодногоналежного та допустимого доказу, який би підтверджував обставини, які вказані в протоколі, протокол не містить посилань на наявність свідків, не додано також жодних інших доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у порушенні норм п.п.14 п. 2 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року при здійсненні господарської діяльності в Сервісному центрі «ДЮЗА», розташованому за адресою: м. Запоріжжя, пр-кт Соборний, 24. З фото, яке додано до протоколу про адміністративне правопорушення, навпаки вбачається, що в приміщенні на підлозі наявна стрічка з написом «… тесь дистанції», що викликає сумнів у наявності обставин зазначених у протоколі.

Відповідно до положень статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, оскільки матеріалами справи протиправні дії ОСОБА_1 передбачені ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення не підтверджується, суддя тлумачить всі сумніви на користь особи, яка притягується до відповідальності та приходить до висновку про відсутність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, та наявності підстав для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 10, 44-3, 245, 247, 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Г.В. Гнатик