Справа № 275/715/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року смт. Брусилів

Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Миколайчук П.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , пенсіонера,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Брусилівського районного суду Житомирської області від Відділу поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області надійшов протокол серії ВАБ №621357 від 12.08.2021 року, згідно з яким 07.08.2021 на зупинці громадського транспорту по вул. Центральна, в с. Привороття ОСОБА_1 вивісив фото ОСОБА_2 з образливими написами, чим образив людську гідність та громадську мораль, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав. Пояснив, що дійсно має неприязні відносини з ОСОБА_2 , яка працює в місцевому кафе та голосно вмикає музику по ночам. Однак заперечив, що розміщував на зупинці фото з написами, вказав, що не фотографував неї. Також зазначив про відсутність у матеріалах справи доказів вчинення ним інкримінованих протиправних дій.

Допитаний як свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що знайомий з ОСОБА_1 , якого характеризує виключно позитивно, також знайомий з ОСОБА_2 , яка працює в місцевому кафе та має конфлікти з місцевими жителями бо голосно вмикає музику по ночам. Вказав, що в серпні 2021 вони разом з ОСОБА_1 їхали в авто, коли повз нього проходила ОСОБА_2 та показувала їм непристойний жест рукою, однак її ніхто не фотографував. Також не знає про те, хто розмістив фотознімок ОСОБА_2 з непристойними написами на громадській зупинці.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні суду повідомила, що має неприязні відносини з ОСОБА_1 , оскільки останній кілька років незадоволений її підприємницькою діяльністю через громку музику кафе. Вказала, що недавно йшла на роботу та її з машини сфотографував ОСОБА_1 , інших людей не було в машині, після чого він в селі порозвішував це фото з непристойними записами.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України,особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться у межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не було зібрано належних доказів, які б у своїй сукупності були достатні для висновку поза розумним сумнівом про доведеність вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення.

Так, ще в перших своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 заперечив як факт фотографування потерпілої, так і факт розміщення ним фотознімку з написами на громадській зупинці, ці ж покази він послідовно давав і в суді та їх підтвердив свідок. Водночас, до протоколу від 12.08.2021 окрім письмових пояснень особи та потерпілої додано лише два фотознімка з зупинки, які жодним чином не підтверджують те, що саме ОСОБА_1 здійснено фотознімок та написи на ньому і що саме ним розміщено ці написи в громадському місці, мобільний телефон, на який здійснено фото - не оглянуто, авторство написів не встановлено. За таких обставин, пояснення ОСОБА_1 щодо не причетності до інкримінованих дій не спростовані сукупністю належних доказів щодо вчинення ним адміністративного правопорушення відносно потерпілої, а самі лише пояснення останньої не можуть бути достатніми доказами для доведення поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 у вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, враховуючи неприязні відносини обох. Крім того, згідно письмових пояснень потерпілої, фотознімок на зупинці було розміщено 05.08.2021, тоді як в протоколі від 12.08.2021 датою вчинення таких дій зазначено 07.08.2021, тобто наявні розбіжності і у встановленні часу вчинення інкримінованих ОСОБА_1 дій.

Водночас, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а всі сумніви в силу ст. 62 Конституції України мають трактуватись на користь особи, щодо якої складено протокол.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні в достатньому обсязі належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а тому суддя позбавлений можливості встановити факт вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення та наявність в його діях складу правопорушення.

Враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Керуючись ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 173, 245, ч. 1 ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Брусилівського районного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Миколайчук П.В.