Справа № 755/5459/21
Провадження №: 3/755/3548/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" серпня 2021 р. суддя Днiпровського районного суду м.Києва Марченко М.В., при секретарі Яценко Т.С., за участю адвоката Александрова Д.О., за участю перекладача Москаленко Н.М., розглянувши справу про адмiнiстративне правопорушення, що надiйшла з управління патрульної поліції в м.Києві, про притягнення до адмiнiстративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- за ч.2 ст.130 КУпАП,-

встановив:

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 007739 від 13 березня 2021 року, складеного поліцейським роти 3 батальйону 4 полку 2 УПП в місті Києві лейтенантом поліції Ракитенко Т.Є. « ОСОБА_1 13.03.2021, о 01 годині 23 хвилин, в м.Києві по Броварському проспекту, керував автомобілем марки «Citroen C-EL», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків».

В судовому засіданні ОСОБА_1 , за участю перекладача жестової мови, пояснив, що він вину в даному адміністративному правопорушенні не визнає, оскільки в день події він не керував автомобілем в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Крім того, зазначив, що 13.03.2021 року о 01 годині 23 хвилин він керував автомобілем марки «Citroen C-EL», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по Броварському проспекту в місті Києві та був зупинений працівниками патрульної поліції. Після вказаної зупинки, він показав працівникам патрульної поліції, що у нього є вади слуху, та для подальшого їх спілкування, він потребує перекладача. Однак, працівники патрульної поліції проігнорували його право на перекладача та почали писати йому повідомлення в телефоні, яке він не встиг прочитати та зрозуміти. Після чого, працівники патрульної поліції склали протокол та надали вказаний протокол йому для підпису, при цьому, у зв`язку з тим, що в його автомобілі не працювала ліва фара та був забруднений номерний знак, він думав, що вказаний протокол стосувався саме, цього правопорушення.

Адвокат Александров Д.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 в судовому засіданні просив суд, закрити справу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, оскільки, працівники патрульної поліції в порушення вимог чинного законодавства, не реалізували його право на перекладача та належним чином не повідомили ОСОБА_1 за вчинення якого адміністративного правопорушення, було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , яка працює на посаді інспектора патрульної поліції роти 3 батальйону 4 полку 2 УПП в місті Києві, в наданих суду поясненнях зазначила, що 13.03.2021, о 01 годині 23 хвилин в складі екіпажу патрулювали район, при цьому побачили, автомобіль марки «Citroen C-EL», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по Броварському проспекту з несправною лівою фарою та забрудненим державним номерним знаком, у зв`язку з чим, вказаний автомобіль було зупинено. Надалі, при спілкуванні з водієм ОСОБА_1 , виявилось, що останній має вади слуху, тому її колега інспектор роти 3 батальйону 4 полку 2 УПП в місті Києві Величко С.С. спілкувався з водієм за допомогою написання тексту через мобільний телефон, при цьому водій чітко розумів запитання та надавав на них відповіді. При спілкуванні з ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, від якого водій відмовився в присутності двох свідків, тому був складений протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника та свідка, вивчивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, ст.245 КУпАП визначає, що завданням адміністративного провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне, з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Крім того, відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Як вбачається з даних переглянутого в судовому засіданні відеозапису на ньому зафіксовано, що відбувалось спілкування водія ОСОБА_1 з працівниками патрульної поліції, через написання тексту в мобільному телефоні, при цьому ОСОБА_1 показував працівникам патрульної поліції, що він їх не розуміє та писав останнім, що потребує перекладача.

Поряд з цим, слід зазначити, що, в протоколі про адміністративне правопорушення, є дані про свідків, в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, при цьому, останні лише засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, разом з тим, в матеріалах справи взагалі відсутні пояснення свідків, щодо події вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Крім того, з метою повного та всебічного встановлення всіх обставин справи судом неодноразово викликались для допиту вказані в протоколі про адміністративне правопорушення свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , однак останні на виклики суду не з`явились, у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості дати належну оцінку показам.

Наведене свідчить, що матеріали справи не містять об`єктивних та обґрунтованих доказів на підтвердження викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин, що дійсно мав місце факт керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Citroen C-EL», державний номерний знак НОМЕР_1 , в тому числі з ознаками наркотичного сп`яніння.

Як наслідок, дані відображені у протоколі є сумнівними, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП та ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст.256 КУпАП, положенням Інструкції та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України вбачається, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19 Конституції України). Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Згідно з п.1 ч.1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, долучені до нього письмові докази, відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, пояснення особи у суді, інші докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 №007739, від 13.03.2021 року, не знайшли підтвердження в судовому засіданні та не підтверджені об`єктивними доказами.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що провадження в справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись вимогами п.1 ст.247, ст.ст.251, 252, 283-285, 289 КУпАП, суддя, -

постановив:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: