П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участю:

особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення,

- ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та його апеляційну скаргу на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2020 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) місяців.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 , будучи особою, відносно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом, на підставі постанови ДВС від 13.07.2020, винесеній у межах виконавчого провадження ВП № 57885846, 10.08.2020, о 23 год. 50 хв., по пр. Ак. Глушкова, 36, у м. Києві керував транспортним засобом "Cheri Amulet", д.н.з. НОМЕР_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, що пропущений з поважних причин, оскільки справу було розглянуто за його відсутності, копію ж оскаржуваної постанови ним отримано лише 23.10.2020, а тому він і звернувся зі скаргою лише 02.11.2020.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 06.10.2020 та прийняти нову, якою відмовити у притягненні його до адміністративної відповідальності через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 вказує, що суд першої інстанції не мав доказів того, що він знав щодо встановлених стосовно нього тимчасових обмежень у праві керування транспортним засобом, а отже у нього відсутній умисел та вина у порушенні цих обмежень і, як наслідок, відсутня подія та склад адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 посилається і на те, що судом першої інстанції не знайшло свого вирішення питання, яким чином йому, щодо якого вже скасована аналогічна постанова, міг передбачити складання другої постанови та застосування стягнення у виді керування транспортними засобами, до особи водія, з єдиним джерелом доходу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні 09.12.2020 в суді апеляційної інстанції та 03.03.2021 в режимі відеконференції з Лубенським міськрайонним судом Полтавської області на задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі, який у клопотанні від 30.06.2021 просив продовжити розгляд справи у його відсутність, перевіривши матеріали справи та додатково отримані дані, дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи апеляційної скарги, слід дійти наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про повернення цього строку.

З досліджуваного провадження справи за протоколом про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 видно, що оскаржувана постанова щодо нього ухвалена Голосіївським районним судом м. Києва 06.10.2020 за його відсутності, який був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Копія постанови направлена ОСОБА_1 , згідно супровідного листа - 06.10.2020 (а.с. 14), проте в матеріалах справи відсутній реєстр на відправку вказаної кореспонденції.

Згідно повідомлення Укрпошти від 27.01.2021 за № 1853-Я-202-В, відправлення № 684, що адресовано ОСОБА_1 було надіслано 20.10.2020, яке вручено адресату 23.10.2020 (а.с. 97).

Отже, оскільки постанова суду була отримана ОСОБА_1 23.10.2020, а апеляційну скаргу до місцевого суду він подав - 29.10.2020 (а.с. 15-25) - слід задовольнити клопотання останнього про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 06.10.2020 щодо нього.

Апеляційний суд переглядає справу в межах обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та визнані судом доведеними, за доводами апеляційної скарги, підтриманими у суді апеляційної інстанції, як свідчать приписи ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Так, з матеріалів справи випливає, що постановою від 11.12.2018 відкрито виконавче провадження ВП № 57885846 з примусового виконання судового наказу № 538/738/18, виданого 19.11.2018 Лохвицьким районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 23.05.2018 і до досягнення повноліття дитини.

Після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 01.07.2020 за період з 23.05.2018 по 01.07.2020 в сумі 34.916,12 грн., що перевищує суму платежів за шість місяців.

13.07.2020 у межах виконавчого провадження ВП № 57885846, старшим державним виконавцем Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Єрмак Т.В. при примусовому виконанні винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно судового наказу № 538/738/18, виданого 19.11.2018 (а.с. 2-3, 116 зв.), яку ОСОБА_1 особисто отримав, як свідчить надана виконавчою службою розписка за поштовим відправленням № 543, - 16(18).07.2020, що підтверджується копією зворотного повідомлення (а.с. 117, 125) і, у свою чергу, спростовує твердження ОСОБА_1 щодо відсутності доказів про його сповіщення про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 128183 від 11.08.2020, 10.08.2020, о 23 год. 50 хв., по пр. Ак. Глушкова, 36, у м. Києві водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Cheri Amulet", д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 13.07.2020 ВП № 57885846, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Отже, з достовірністю встановлено, що ОСОБА_1 , знаючи про встановлення щодо нього як боржника тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами ще 16(18).07.2020, керував транспортним засобом 10.08.2020.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 вказав, що 05.08.2020 він подав документи до Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) для зняття тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом, встановленого постановою старшого державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Єрмак Т.В., що також вказує на його обізнаність про встановлення стосовно нього тимчасового обмеження.

Водночас, як надалі пояснив ОСОБА_1 , виконавець, якій він подав заяву про те, що робота в таксі є його єдиним заробітком, його запевнила, що подання документів вже знімає обмеження боржника у праві керування транспортним засобом, а тому на момент вчинення правопорушення він- ОСОБА_1 був впевнений, що вищевказані обмеження боржника у праві керування транспортним засобом - зняті, а отже вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП - відсутня.

При цьому ОСОБА_1 не заперечував, що постанова державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження - ним, у передбаченому законом порядку, не оскаржена.

Отже, дослідивши з достатньою повнотою всі докази у справі, у тому числі письмові пояснення ОСОБА_1 про відсутність у нього умислу на керування транспортним засобом під час дії тимчасового обмеження на це, і як наслідок відсутність складу адміністративного правопорушення, - суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, за керування транспортним засобом під час встановлення тимчасового обмеження у такому праві.

На правильність даних висновків не можуть вплинути доводи ОСОБА_1 про те, що: стосовно нього за цих же обставин провадження у справі було закрито, оскільки з доданої ним постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25.02.2020 випливає, що підґрунтям для такого рішення слугувало те, що в матеріалах справи були відсутні належні докази, які б свідчили, що станом на 27.11.2019, тобто на час керування транспортним засобом, йому було відомо про встановлення стосовно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами відповідно до постанови Лубенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області ВП № 57885846 від 18.07.2019 (а.с. 36); чи долучена ним постанова Полтавського апеляційного суду від 04.11.2020 про відмову у задоволенні його позову до Лубенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області про відшкодування моральної шкоди (а.с. 38-42); чи зобов?язання слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ухвалою від 13.10.2020 внести відомості про кримінальне правопорушення по письмовій заяві ОСОБА_1 від 01.10.2020 за ст. 365 КК України стосовно державного виконавця Єрмак Т.В., яка встановила тимчасові обмеження у праві його керування транспортним засобом за несплату аліментів на утримання неіснуючої особи, з єдиного джерела його доходу як водія таксі (а.с. 46-47); чи інші документи, - які, за будь-яких підстав, не стосуються обставин досліджуваної справи у даному провадженні у порядку КУпАП, ще і за тим, що на час складення протоколу про адміністративне правопорушення, який є предметом розгляду в даній справі чи ухвалення постанов судами першої та апеляційної інстанцій, існували дані, що постанова про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами від 13.07.2020 ВП № 57885846 - оскаржена чи скасована, а отже вона - є чинною.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції - не встановлено.

Інших обставин щодо відстоювання своєї правової позиції, щоб заслуговували на увагу та могли бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції, - з апеляційної скарги ОСОБА_1 не випливає.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено у межах санкції ч. 3 ст. 126 КУпАП з дотриманням положень ст. 33 КУпАП.

За викладеним, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2020 року щодо нього.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, та його піддано адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) місяців залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька