Справа №430/704/21
Провадження №3/430/292/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2021 року смт. Станиця Луганська
Суддя Станично-Луганського районного суду Луганської області Дьоміна О.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли від начальника відділу прикордонної служби «Станиця Луганська» 1 категорії ОСОБА_1 відносно: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії 3 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 172- 20 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Від начальника відділу прикордонної служби «Станиця Луганська» 1 категорії ОСОБА_3 надійшов протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відносно ОСОБА_2 , згідно з яким 19.04.2021 року о 07 годині 20 хвилин в районі військового об`єкту по АДРЕСА_2 , під час шикування особового складу підрозділу, начальником відділу прикордонної служби «Станиця Луганська» ОСОБА_3 було виявлено військовослужбовця ОСОБА_2 у якого були наявні ознаки наркотичного та алкогольного сп`яніння. ОСОБА_2 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом від 19.04.2021 року за №132, але відмовився проходити огляд на виявлення наркотичного сп`яніння, що підтверджується актом від 19.04.2021 року.

ОСОБА_2 під час розгляду зазначеного матеріалу пояснив, що дійсно 19.04.2021 року о 07 годині 20 хвилин в районі військового об`єкту по АДРЕСА_2 , під час шикування особового складу підрозділу, начальником відділу прикордонної служби «Станиця Луганська» ОСОБА_3 йому було запропоновано пройти медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного та наркотичного сп`яніння, що ОСОБА_2 й було зроблено. Просив суд застосувати до нього ст. 22 КУпАП.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що 19.04.2021 року о 07 годині 00 хвилин від фельдшера відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » йому надійшла доповідь про виявлення ним під час ранкового шикування старшину ОСОБА_2 з можливими ознаками вживання спиртних напоїв. Зі слів фельдшера у ОСОБА_2 була не чітка вимова та характерний запах з ротової порожнини. Свідком негайно було здійснено доповідь начальнику відділу прикордонної служби «Станиця Луганська».

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що 19.04.2021 року об 11 години його викликали до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з метою засвідчення відмови від проходження огляду для виявлення стану наркотичного сп`яніння. Дійсно військовослужбовець у присутності свідка відмовився їхати до лікарні з метою обстеження.

Свідок ОСОБА_6 надав суду покази, аналогічні показам свідка ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_7 показав в суді, що він, перебуваючи на посаді фельдшера підрозділу, під час ранкового стройового огляду 19.04.2021 року запідозрив ОСОБА_2 в тому, що він перебуває в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння. Про цей випадок доповів ОСОБА_4 , після чого військовослужбовцю запропоновано пройти в лікарні огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння. Після проходження огляду результат виявився негативним. Але ОСОБА_2 запропонували пройти огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, а останній відмовився.

Свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що 19.04.2021 року близько 07 години ранку йому надійшла доповідь від заступника начальника відділу про те, що ОСОБА_2 можливо перебуває у стані сп`яніння. Пересвідчившись у цьому, свідком виявлена не чітка вимова та характерний запах з ротової порожнини військовослужбовця. ОСОБА_2 було направлено до медичного закладу для проходження огляду. За результатами якого вміст алкоголю в крові не підтвердився. Після чого ОСОБА_2 запропоновано пройти огляд з метою виявлення наркотичного сп`яніння, але він відмовився.

Перевіривши матеріали справи судом встановлено, що окрім показів свідків, факт допущенного ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення СхРУ №274334 від 19.04.2021 року та актом фіксації відмови від освідчення військовослужбовця відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 1 категорії (тип Б) на стан наркотичного сп`яніння від 19.04.2021 року.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, належними та допустимим і такими, що у своїй сукупності доводять наявність в діянні ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно вимог ч. 5 ст.15 Кодексу України про адміністративні правопорушення військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Дані докази у розумінні ст. 251 КУпАП, суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_2 у вчинені військового адміністративного правопорушення. Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що дії ОСОБА_2 за ознаками ч. 3 ст. 172-20 КУпАП кваліфіковані вірно, оскільки останній, являючись військовослужбовцем, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в умовах особливого періоду.

В якості обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність правопорушника, суд визнає часткове визнання вини. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч. 2 ст. 61 Конституції України).

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При вирішенні питання про малозначність діяння, вчиненого особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд виходить з того, що така малозначність має полягати в сукупності трьох умов:

1) формальна наявність у вчиненому діянні ознак складу правопорушення, передбаченого законом про адміністративну відповідальність, тобто всіх тих передбачених у законі об`єктивних і суб`єктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) КУпАП характеризують певний склад правопорушення;

2) малозначне діяння не становить суспільної небезпеки чи шкоди, яка є типовою для певного правопорушення. Це виражається в тому, що воно не заподіює взагалі шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству чи державі, або заподіює їм явно незначну (мізерну) шкоду;

3) малозначне діяння не повинно бути суб`єктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди.

За таких обставин, враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини щодо відмови військовослужбовця від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду, зважаючи на те, що правопорушення вчинене ОСОБА_2 ненавмисно, раніше він до адміністративної відповідальності не притягувався, його діями не завдано значної шкоди державним чи суспільним інтересам, вчинення вказаного правопорушення не призвело до тяжких наслідків та не завдало будь-якої шкоди державним та суспільним інтересам чи правам та свободам інших осіб, вважаю, що останнього слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, чого буде достатньо для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. ст. 22, 172-20, 268, 277, 279, 280, 283-285, 287-289 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, на підставі ст. 22 КпАП України, у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Справу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Станично-Луганський районний суд Луганської області.

Суддя: