Провадження №: 3/755/9306/21
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" листопада 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Дніпровського управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановила:
ОСОБА_1 24 жовтня 2021 року о 16 год 00 хв за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру до колишньої дружини, а саме ображав її.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно ст. 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави

Стаття 28 Конституції декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

ОСОБА_1 з`явився у судове засідання, визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, підтвердив фактичні обставини справи та пояснив, що обізвав дружину москалькою, оскільки вона розмовляла з ним російською мовою, через це у них трапляються сварки. При цьому він старший солдат служби за контрактом, був учасником АТО. Вказав, що у двокімнатній квартирі проживає 5 людей, він спить на балконі, з дружиною майже не спілкується. Деколи вживає алкогольні напої. Після повернення з АТО не звертався за психологічною подомогою, однак зобов`язується це зробити добровільно.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Сухомлинова Н.І. зазначила, що ОСОБА_1 так вчиняти більше не буде, хоче вирішити питання з квартирою, вони з дружиною помирились.

Також у судове засідання з`явилася потерпіла ОСОБА_2 , яка вказала, що коли чоловік випиває, то починає кричати. За вчинене вибачає його, претензій до нього не має. Сімейне життя у них не складається з причин різних поглядів на стосунки.

Суддя, дослідивши матеріали справи, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника та потерпілу, вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, його винапідтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 24 жовтня 2021 року серії ВАБ № 384660, рапортом ДОП Дніпровського УП ГУНП у м Києві, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Однак, враховуючи обставини справи, обстановку, в якій вчинене правопорушення, посвідчення Генерального управління персонал Генерального штабу Збройних сил України серії НОМЕР_1 , видане ОСОБА_1 , позитивну службову характеристику ОСОБА_1 , нагородження його медаллю «Честь. Слава. Держава» за мужність, патріотизм та високу громадянську позицію, нагородження відзнакою Президента України «За участь в Антитерористичній операції», грамоту командира військової частини НОМЕР_2 , зважаючи на те, що наслідки діяння не представляють суспільної небезпеки, завдали незначної шкоди суспільним інтересам, правам та свободам інших осіб, а також зважаючи на те, що ОСОБА_1 визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, що свідчить про усвідомлення останнім факту вчинення ним адміністративного правопорушення, а ОСОБА_2 не має претензій до ОСОБА_1 , що в сукупності дозволяє судді дійти до висновку, що дане діяння є малозначним та у зв`язку із цим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.
Відповідно до ст. 22 КУпАПпри малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Згідно із ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження, виноситься постанова про закриття справи.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 22, 173-2, 251, 283-285КУпАП, суддя

постановила:
провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити.
Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення та обмежитись усним зауваженням.
Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: В.Б. Левко