БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/680/21
Провадження № 3/730/285/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2021 р. м. Борзна

26 серпня 2021 року суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області Ріхтер В.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Головного управління ДПС у Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Борзна Чернігівської області, громадянки України, не одруженої, з вищою освітою, працюючої в ВАТ «Квадр», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного бухгалтера, тобто будучи посадовою особою ВАТ «КВАДР», не забезпечила подання аудиторської звіту та фінансової звітності за 2020 рік, яка підлягає оприлюдненню разом з аудиторським звітом у термін не пізніше 10.06.2021 року, фактично на поточну дату фінансова звітність разом з аудиторським звітом не надана, що є порушенням вимог абз. 4 п. 46.2 ст. 46 ПК України, чим порушила вимоги ч.1ст.163-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала, зазначила, що підприємство вже багато років не здійснює свою діяльність, коштів на рахунках немає та буде скоро ліквідовуватися взагалі. Через неналежне ведення звітності на підприємство вже неодноразово накладалися штрафи, однак останні не сплачені через відсутність коштів. Зазначає, що дія закону на ВАТ «КВАДР», в частині подання звітності, не розповсюджується, оскільки воно не є публічним, а тому не зобов`язане подавати таку звітність. Крім того, зазначила, що через те, що підприємство скоро буде ліквідовуватися, сенсу подавати звітність не бачить, а вона особисто взагалі буде звільнятися. Визнає, що дійсно не було подано вказані у протоколі дані, але виключно через те, що на рахунках підприємства відсутні кошти. Додатково зазначила, що зміни у законі щодо подання звіту були внесені лише у 2020 році, а тому раніше товариство взагалі не подавало такий звіт, вона не слідкувала за змінами у законодавстві, що також призвело до дій, зазначені у протоколі.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наданих в суді пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо часу, місця, способу настання обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, та безпосередньо її ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.

Диспозиція частини 1ст.163-1 КУпАП, за якою складено протокол, передбачає відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пп.16.1.3п.16.1ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до абз. 4 п. 46.2 ст. 46 ПК України платники податку на прибуток, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зобов`язані оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з аудиторським звітом, подають контролюючому органу річну фінансову звітність, яка підлягає оприлюдненню разом з аудиторським звітом у строк не пізніше 10 червня року, наступного за звітним. У разі неподання (несвоєчасного подання) річної фінансової звітності, яка підлягає оприлюдненню разом з аудиторським звітом, застосовується відповідальність, передбачена пунктом 120.1статті 120 цього Кодексу, для подання податкових декларацій(розрахунків).

У цій справі винуватість ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, актом камеральної перевірки від 14.07.2021 року № 4099/25-01-18-06-09/14312192, у якому зазначені відомості про виявлені правопорушення.

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки вона не подала контролюючому органу аудиторської звіту та фінансової звітності за 2020 рік, яка підлягає оприлюдненню разом з аудиторським звітом у термін не пізніше 10.06.2021 року.

Що стосується доводів ОСОБА_1 , які вона надала в судовому засіданні, то суд їх відкидає у повному обсязі.

Так, остання посилається на те, що у п. 3 ст. 14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» зазначено, що в залежності від категорії суб`єкта господарювання, фін звітність разом із аудиторським висновком мають подавати всі підприємства, що становлять суспільний інтерес (крім великих підприємств, які не є емітентами цінних паперів), публічні акціонерні товариства, суб`єкти природних монополій на загальнодержавному ринку та суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність у видобувних галузях, зобов`язані не пізніше ніж до 30 квітня року, що настає за звітним періодом, оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з аудиторським висновком на своїй веб-сторінці (у повному обсязі) та в інший спосіб у випадках, визначених законодавством. Проте, ВАТ «КВАДР» не є публічним, а звичайним акціонерним товариством. Додатково пояснила, що підприємству вже давно було необхідно змінити назву, але на це немає коштів.

Цей довід не ґрунтується на вимогах закону.

Так, з долученої до справи копії ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2015 року убачається, що директором Центрального територіального департаменту НКЦПФР ОСОБА_2 винесено розпорядження №134-ЦД-1-Е від 05.03.2014, яким встановлено, що в порушення вимог пункту 5 розділу XVII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про акціонерні товариства», статути та внутрішні положення ВАТ «Квадр» не приведені у відповідність із нормами цього Закону.

Вказаним розпорядженням ВАТ «Квадр» було зобов`язано у термін до 16.06.2014 усунути вказані порушення чинного законодавства про цінні папери та письмово поінформувати уповноважену особу Комісії про виконання розпорядження.

18.09.2014 заступником директора департаменту - начальником управління корпоративних фінансів та звітності Центрального територіального департаменту НКЦПФР Алексійчук Р.В. складено акт №1451-ЦД-1-Е про правопорушення на ринку цінних паперів, яким встановлено ознаки порушення вимог пункту 10 статті 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», а саме: невиконання розпорядження №134-ЦД-1-Е від 05.03.2014 про усунення порушень законодавства про цінні папери (термін виконання до 16.06.2014).

Також встановлено, що порушення є повторним, про що свідчать постанови про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів №1924-ЦД-5-Е, №1925-ЦД-5-Е, №1926-ЦД-5-Е від 28.08.2013, №2500-ЦД-1-Е від 09.10.2013, №3288-ЦД-5-Е, №3289-ЦД-5-Е, №3290-ЦД-5-Е від 27.11.2013, №252-ЦД-1-Е від 05.03.2014.

01.10.2014 уповноваженою особою Комісії - директором Центрального територіального департаменту НКЦПФР Жупаненком В.М., на підставі акту про правопорушення на ринку цінних паперів №1451-ЦД-1-Е від 18.09.2014, за порушення ВАТ «Квадр» вимог п.10 ст.8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», а саме: невиконання розпорядження №134-ЦД-1-Е від 05.03.2014 про усунення порушень законодавства про цінні папери (термін виконання до 16.06.2014), винесено постанову №1487-ЦД-1-Е, якою на відповідача накладено штраф у розмірі 8000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 000 грн.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про акціонерні товариства» (далі - Закон № 514-VI), акціонерні товариства за типом поділяються на публічні акціонерні товариства та приватні акціонерні товариства.

При цьому пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 514-VI, передбачено, що статути та внутрішні положення акціонерних товариств, створених до набрання чинності цим Законом, підлягають приведенню у відповідність із нормами цього Закону не пізніше ніж протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом. Приведенням діяльності акціонерних товариств, створених до набрання чинності цим Законом, у відповідність із цим Законом є здійснення таких дій: внесення змін до статуту товариства, які в тому числі передбачають зміну найменування акціонерного товариства з відкритого або закритого акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство чи з відкритого або закритого акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство за умови, що кількість акціонерів на дату внесення таких змін не перевищує 100 осіб, а також виконання всіх інших вимог цього Закону у статуті товариства; приведення внутрішніх положень товариства у відповідність із вимогами цього Закону.

Цим же пунктом Прикінцевих та перехідних положень Закону № 514-VI передбачено, що датою приведення діяльності акціонерних товариств, створених до набрання чинності цим Законом, у відповідність із вимогами цього Закону є дата державної реєстрації змін до статуту, які в тому числі передбачають зміну найменування акціонерного товариства з відкритого акціонерного товариства на публічне або приватне акціонерне товариство або закритого акціонерного товариства на публічне або приватне акціонерне товариство.

Отже, враховуючи, що Закон України від 17.09.2008 № 514-VI «Про акціонерні товариства» набрав чинності 30 квітня 2009 року, а державна реєстрація ВАТ «Квадр» була проведена до 30 квітня 2009 року, відповідач повинен був привести свою діяльність у відповідність з Законом України «Про акціонерні товариства» до 30 квітня 2011 року.

Правові засади здійснення державного регулювання ринку цінних паперів та державного контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних в Україні визначаються Законом України від 30.10.1996 року №448/96-ВР «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» (далі - Закон №448/96-ВР).

Відповідно до ст. 1 Закону №448/96-ВР, під державним регулюванням ринку цінних паперів розуміється, зокрема, контроль та нагляд за ринком цінних паперів і запобігання зловживанням і порушенням у цій сфері.

Оскільки відповідно до ст. 2 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», фондовий ринок (ринок цінних паперів) являє собою сукупність його учасників та правовідносин між ними щодо розміщення, обігу та обліку цінних паперів і похідних (деривативів), а учасниками фондового ринку є зокрема емітенти, то комплексні заходи контролю та нагляду з боку НКЦПФР за ринком цінних паперів включають в себе й контроль та нагляд за додержанням учасниками ринку вимог закону стосовно приведення у відповідність до нього свого статусу. Це відповідно до ст. 2 Закону №448/96-ВР є метою державного регулювання ринку цінних паперів. А формами державного регулювання ринку цінних паперів згідно зі ст. 3 вказаного закону є: прийняття актів законодавства з питань діяльності учасників ринку цінних паперів; регулювання прав та обов`язків учасників ринку цінних паперів та інші. При цьому перелік цих форм, що міститься в ст. 3 Закону, не вичерпний.

Статті 7 та 8 Закону №448/96-ВР, визначають основні завдання та повноваження НКЦПФР. Відповідно до ст. 7 основними завданнями НКЦПФР є формування та забезпечення реалізації єдиної державної політики щодо розвитку та функціонування ринку цінних паперів. Згідно зі ст. 8 Закону №448/96-ВР НКЦПФР наділена повноваженнями щодо застосування до правопорушників санкцій та інших заходів.

Відповідно до п.10 ст.8 Закону № 448/96-ВР, НКЦПФР має право надсилати емітентам, особам, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, фондовим біржам та саморегулівним організаціям обов`язкові для виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери та вимагати надання необхідних документів відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 11 Закону № 448/96-ВР, за невиконання або несвоєчасне виконання рішень Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку або розпоряджень, постанов або рішень уповноважених осіб Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо усунення порушень законодавства на ринку цінних паперів накладається штраф у розмірі від тисячі до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За ті самі дії, вчинені повторно протягом року, - у розмірі від п`яти до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, невиконання розпорядження №134-ЦД-1-Е від 05.03.2014 про усунення порушень законодавства про цінні папери є самостійним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена п. 8 ч. 1 ст. 11 Закону № 448/96-ВР.

Крім того, колегія суддів наголосила, що тяжкий майновий стан товариства не може бути підставою для звільнення від відповідальності за правопорушення на ринку цінних паперів.

Тобто, як висновок, позиція ОСОБА_1 про те, що ВАТ «Квадр» не є публічним не ґрунтується на вимогах закону, оскільки саме через дії посадових осіб вказаного товариства не було внесені відповідні зміни до статуту товариства, що б відповідало законодавству. При цьому, пояснення ОСОБА_1 про відсутність коштів на товаристві, у даному випадку, не звільняє ї від обов`язку, як посадову особу товариства, внести відповідні зміни.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона не знала про зміни у законодавстві також не заслуговують на увагу, оскільки у відповідності до положень ст.68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність, згідно ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Однак, в цій ситуації, суд враховує, що значних наслідків дане правопорушення не спричинило, відсутність коштів на підприємстві, особу порушника, а саме її майновий стан, який є незадовільним.

Згідно зі ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 163-1 КУпАП за малозначністю і оголосити їй усне зауваження, оскільки діяння, вчинене нею, містило в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП, але внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення.

За таких обставин, суд, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення та наслідки, що настали за його результатами, особу порушника, вважає за можливе звільнити останнього від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

В свою чергу, суд враховує, що ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, враховуючи той факт, що усне зауваження, виходячи з норм ст.ст. 24, ч. 2 ст. 284 КУпАП, не відноситься до видів адміністративних стягнень, та являється однією із можливостей, визначених КУпАП, для звільнення особи від адміністративної відповідальності, не вбачає підстав для звернення судового збору.

Згідно ч. 2 ст.284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ст. 163-1 КУпАП за малозначністю, оголосивши їй усне зауваження, а провадження у справі закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 163-1, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та звільнити її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Ріхтер В.В.