Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 3/733/181/21
Єдиний унікальний №733/365/21
Постанова

іменем України

20 квітня 2021 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Кулак О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

25 березня 2021 року о 13 год 35 хв. ОСОБА_1 в с.Гужівка Ічнянського району Чернігівської області по вул.Івченко керував трактором Т240 FPK шасі НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Руднік А.М. щодо обставин, викладених в протоколі категорично заперечили, та просили суд закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав та пояснив, що 25 березня 2021 року в обідню пору дійсно в с.Гужівка Ічнянського району Чернігівської області по вул.Івченко керував трактором Т240 FPK шасі НОМЕР_2 та був зупинений працівниками поліції. Оскільки не мав посвідчення тракториста машиніста та транспортний засіб не був зареєстрований у встановленому законом порядку, працівниками поліції були винесені постанови за ч.1 ст.126 та ч.6 ст.121 КУпАП. За вчинення даних правопорушень його було притягнуто до відповідальності у виді штрафів, які він оплатив, про що надав відповідні квитанції. При цьому від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку не відмовлявся, оскільки працівники поліції йому і не пропонували пройти огляд. Відеофіксація працівниками поліції не проводилася, один раз працівник поліції зробив фото. Свідків при складенні протоколів не було. Про існування протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП дізнався як отримав повістку до суду. Підтвердив що напередодні 24 березня 2021 року вживав алкогольні напої, проте 25 березня 2021 року спиртні напої не вживав, тому й ознак алкогольного сп`яніння не мав. Чи пропонували працівники поліції йому підписати протокол та отримати його копію не пам`ятає.

Крім того, захисник адвокат Руднік А.М. в судовому засіданні вказав, що в порушення положень ст.266 КУпАП та п.6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, поліцейськими було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відмовою водія транспортного засобу від проведення огляду без присутності двох свідків. Оскільки з відеозапису, який наданий працівниками поліції не видно хто вів розмову з ОСОБА_1 та не зрозуміло конкретно з якою пропозицією звертався до нього співрозмовник, з матеріалів справи не можливо встановити яким пристроєм здійснювався відеозапис та на який електронний носій, і по суті це фрагмент розмови, яка має характер приватного спілкування, а не фіксації правопорушення, тому відеозапис не відповідає критерію належності доказів, на основі яких встановлюється наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме порушення п.2.5 ПДР, відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 , односелець ОСОБА_1 , дав показання, що 25 березня 2021 року в обідній час доби бачив як двоє працівників поліції складали протоколи відносно ОСОБА_1 з приводу відсутності у нього посвідчення тракториста машиніста та реєстрації транспортного засобу. Свідків не було. При цьому вказав, що ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не мав.

Крім того, свідок ОСОБА_3 , дружина ОСОБА_1 , дала показання, що 25 березня 2021 року в обідній час доби її чоловік приїхав додому за документами, з ним були працівники поліції, свідків не було. 25 березня 2021 року чоловік спиртне не вживав, тому ознак алкогольного сп`яніння не мав. 24 березня 2021 року ввечері вживав спиртні напої.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника та показання свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Зокрема, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, яка діяла на час вчинення правопорушення, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №472502 від 25 березня 2021 року, ОСОБА_1 25 березня 2021 року о 13 год. 35 хв. в с.Гужівка Ічнянського району Чернігівської області по вул.Івченко керував трактором Т240 FPK шасі НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та продуття Драгера ухилився шляхом відмови, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В графі «Свідки чи потерпілі» зазначено «проводився відеозапис». Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 відмовився надати пояснення, поставити свій підпис у протоколі, а також отримати копію протоколу.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Крім того, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису події, яка сталася 25 березня 2021 року, наданого Чернігівським районним управлінням поліції ГУНП в Чернігівській області, вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив, що керував транспортним засобом трактором; напередодні вживав спиртні напої; щодо ознак алкогольного сп`яніння не заперечував, вказав «та вчора перебрав». Крім того, з відео чітко вбачається, що на пропозицію продути на місці «Драгер» та поїхати в лікарню ОСОБА_1 відмовляється. Як і відмовляється від підпису в протоколі та отримання його копії.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; вираження тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Інструкції та п.4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, за наявності ознак, передбачених п.3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандатром. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків (п.6 розділу ІІ Інструкції).

У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння) (п.5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі).

Пунктом 6 вищезгаданої Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

При цьому ст.266 КУпАП, в редакції яка діє на час вчинення правопорушення, передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Тобто такої вимоги як присутність двох свідків при складенні поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів та в закладі охорони здоров`я ст.266 КУпАП, не містить.

Встановивши, що нормативно-правові акти регулюють порядок огляду водіїв на стан сп`яніння по різному, суд керується положеннями нормативно-правових актів, що мають вищу юридичну силу.

При цьому суд враховує, що у відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

За таких обставин, з переглянутого відеозапису вбачається факт керування 25 березня 2021 року ОСОБА_1 транспортним засобом. Даний факт ОСОБА_1 підтвердив і в судовому засіданні.

Підтверджено вживання алкоголю напередодні 24 березня 2021 року. Що не заперечував ОСОБА_1 і в судовому засіданні. Крім того, підтверджено і свідком ОСОБА_3 .

Підтверджено наявність ознак алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 на зауваження з приводу запаху алкоголю з ротової порожнини, вказав, та «вчора перебрав». На пропозицію продуть «Драгер» чи поїхати в лікарню, відмовився.

Від підпису та отримання протоколу, відмовився. При цьому в судовому засіданні вказав, що не пам`ятає чи пропонували йому працівники поліції підписати та отримати протокол про притягнення до адмінвідповідальності.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував що на відео знято розмову з працівниками поліції. Як і не заперечував час та дати вчинення правопорушення.

Відеозапис події 25 березня 2021 року, наданий працівниками поліції, підтверджує порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України у відповідності до ст. 251 КУпАП.

Крім того, суд враховує, що законом не передбачено, що в разі складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП є обов`язковим відстронення особи від керування транспортним засобом. Разом з тим, невідстронення від керування транспортним засобом не є свідченням того, що у водія відсутні ознаки алкогольного сп`яніння.

Інші доводи ОСОБА_1 та його захисника, не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні цього адміністративного правопорушення, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) Європейський суд з прав людини наголосив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі .

Вимогами статті 266 КУпАП та пункту 2.5 ПДР України на водіїв покладено додатково обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Оцінені судом докази доводять винуватість правопорушника ОСОБА_1 "поза розумним сумнівом", тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту п.2.5. ПДР України, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вимогами статті 68 Конституції України визначено, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У відповідності до ст.317-1 КУпАП, виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

ОСОБА_1 , згідно інформаційних баз поліції отримував посвідчення водія, що підтверджується довідкою Чернігівського управління поліції ГУНП в Чернігівській області.

Згідно ст.40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, вбачаючи в діях ОСОБА_1 ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, що відноситься до адміністративних правопорушень на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку, враховуючи особу правопорушника, його ставлення до скоєного та керуючись ч.1ст.130, 221, 283-285, 294, 321 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Строк позбавлення зазначеного спеціального права обчислювати з дня здачі або вилучення у ОСОБА_1 документа, що посвідчує його право керувати транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 454 грн. 00 коп.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу визначеного у постанові суду.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд Чернігівської області.

Суддя Н.В. Фетісова