Житомирський апеляційний суд
Справа №287/5/21 Головуючий у 1-й інст. Винар Л. В.
Категорія ст. 204-1 ч.1 КУпАП Доповідач Кіянова С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року Житомирський апеляційний суд

в складі:

судді судової палати у кримінальних справах Кіянової С.В.,

за участю: секретаря Гончарука С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі апеляційного суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Олевського районного суду Житомирської області від 24 лютого 2021 року, -

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, жительку АДРЕСА_1 , -

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнуто зі ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454,00 гривні.

Згідно постанови суду, 19.12.2020 року о 12 год. 30 хв. в районі інформаційно попереджувального знака № 1229 гр ОСОБА_1 незаконно перетнула державний кордон в напрямку з с. Майдан-Копищенський (Україна) в с. Глушкевичі (Республіка Білорусь) поза пунктом пропуску через Державний кордон України «Майдан-Копищенський» (без відповідних документів та без дозволу відповідних органів влади) та була затримана співробітниками прикордонної служби Республіки Білорусь, своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити. Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що суд першої інстанції розгляну справу без її участі, що позбавило її можливості надати пояснення. Вказує, що ненавмисно перетнула державний кордон, свою вину визнає повністю та щиро розкаюється. Звертає увагу, що являється багатодітною матір`ю, не працює, є потерпілою від Чорнобильської катастрофи 3 категорії, а тому вважає за можливе застосувати до неї положення ст. 22 КУпАП. Посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови був пропущений нею з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної постанови суду від 24.02.2021 року вона отримала 06.03.2021 року та у зв`язку із хворобою з апеляційною скаргою звернулася 18.03.2021 року.

Апеляційний суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду, який пропущений з поважних причин, оскільки розгляд справи було проведено без її участі, повний текст оскаржуваної постанови суду від 24.02.2021 року вона отримала 06.03.2021 року, а апеляційну скаргу подала 18.03.2021 року.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судове засідання в режимі відеоконференції ОСОБА_1 не з`явилася. Враховуючи, що участь ОСОБА_1 не є обов`язковою, апеляційний суд вважає можливим провадити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 ..

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЧЦП №174643 від 19.12.2020 року, 19 грудня 2020 року о 12 год. 30 хв. в районі інформаційно попереджувального знака № 1229 ОСОБА_1 незаконно перетнула державний кордон в напрямку з с. Майдан-Копищенський (Україна) в с. Глушкевичі (Республіка Білорусь) поза пунктом пропуску через Державний кордон України «Майдан-Копищенський» (без відповідних документів та без дозволу відповідних органів влади) та була затримана співробітниками прикордонної служби Республіки Білорусь, своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП (а.с.4)

З письмових пояснень ОСОБА_1 , які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та були надані нею власноручно, вбачається, що вона перетнула державний кордон, бо хотіла повернути свою худобу, яка побігла на територію Республіки Білорусь (а.с.4).

Крім того, в своїй заяві про розгляд справи без участі від 24.02.2021 року ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення визнала повністю (а.с.20).

Частиною 1 ст.204-1 КУпАП передбачено відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Тобто об`єктивна сторона складу даного адміністративного правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України одним із наступних способів: 1) поза пунктами пропуску через державний кордон України; 2) в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів; 3) в пунктах пропуску через державний кордон України з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу; 4) в пунктах пропуску через державний кордон України без дозволу відповідних органів влади.

За таких обставин, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, а саме перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЧЦП №174643 від 19.12.2020 року (а.с. 4), а також копіями документів ПСРБ, наявними в матеріалах справи (а.с. 8-15), які були досліджені апеляційним судом.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП за зазначених у постанові обставин ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах. З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Доводи апелянта про те, що суд порушив її права, оскільки розглянув справу у її відсутності безпідставні, оскільки вона власноручно подала заяву з проханням провадити розгляд у її відсутність у зв`язку із пандемією.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині накладеного стягнення заслуговують на увагу.

Так, відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненому визнала повністю та щиро розкаялася, про що свідчить її заява (а.с.20), являється багатодітною матір`ю та має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей (а.с.33, 43) та сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом дитинства 1-ї групи (а.с.36, 39), не працює (а.с.40), є потерпілою від Чорнобильської катастрофи 3 категорії (а.с.30), а також те, що вказаним адміністративним правопорушенням не було завдано будь-якої шкоди, апеляційний суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Відповідно до ст.294 за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

За таких обставин, постанова суду щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі у зв`язку із звільненням ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 284 п.3, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Олевського районного суду Житомирської області від 24 лютого 2021 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Олевського районного суду Житомирської області від 24 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Провадження у справі закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах

Житомирського апеляційного суду С.В. Кіянова