ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №655/1028/20 Головуючий в І інстанції: Посунько Г.А.
Провадження №33/819/152/21 Доповідач: Калініченко І.С.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2021року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду Калініченко І.С., за участю ОСОБА_1 та захисника Шиліна Є.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Горностаївського районного суду Херсонської області від 24 лютого 2021 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Горностаївського районного суду Херсонської області від 24 лютого 2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Красноармійське Горностаївського району Херсонської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , не одруженого, не працюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік.

За постановою суду, 15 грудня 2020 року близько 23.50 годин на автодорозі "м.К.Дніпровська - м.Каховка" ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Volkswagen Jetta", державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів), відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Тим самим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - "відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння".

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та провадження відносно нього закрити, за відсутністю складку адміністративного правопорушення, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Вказує що він взагалі не керував транспортним засобом, протокол про адміністративне правопорушення він не підписував, оскільки не був з ним згоден, а лише підписав його на наступний день, при отриманні його копії. Зазначає що у працівників поліції не було законних підстав направляти його до медичного закладу, для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та у нього не було обов`язку виконувати незаконні вимоги представника поліції. Також посилається на те, що суд не дослідив всі обставини справи, не допитав свідків у тому числі які перебували у його автомобілі, та не дав оцінку відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, а його відмова пройти медичний огляд була законною, оскільки він не міг вночі залишити свій зламаний автомобіль.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , захисника Шиліна Є.Ю., свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд дійшов до такого висновку.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними в справі доказами, зокрема, відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 469042, де ОСОБА_1 в присутності свідків відмовивсь від надання пояснень, підпису протоколу (а.п.1), поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.п. 2,3) поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 які підтвердили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, знаходження ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що дійсно він вжив сперті напої та з їхнього автомобіля яким керував ОСОБА_1 був запах алкоголю)та відмову його від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 , також підтверджується відеозаписами з місця події, з яких вбачається що ОСОБА_1 не заперечує про те, що він керував автомобілем, відмовивсь в присутності свідків від проходження огляду та вказав що напередодні вживав спиртні напої.

Вказані докази є належними та допустимими та повністю узгоджуються між собою.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував, що працівники поліції пропонували йому проїхати до Горностаївської центральної районної лікарні для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, але він відмовився, бо не було на кого залишити автомобіль, при цьому в апеляційній скарзі він вказує, що в його автомобілі знаходилось четверо осіб. ОСОБА_1 зазначаючи в апеляційній скарзі про те що протокол він не підписував, не заперечує, що при складанні його, був з ним ознайомлений та згодом поставив на ньому підпис.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів. Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

А саме, водій зобов`язаний, мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;

виконувати розпорядження поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів;

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Разом з тим, як вбачається з відеозапису реєстратора закріпленим на форменому одязі патрульного, та не заперечується й сторонню захисту, де ОСОБА_1 вказує, що не було підстав виконувати вимого працівників поліції, ОСОБА_1 відмовився на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд, що вказує на правомірність притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі ч. 1 статті 130 КУпАП.

Доводи наведені в апеляційній скарзі щодо не допиту свідків також не заслуговують на увагу і не можуть бути взяті до уваги, виходячи з вище наведеного.

Вина останнього підтверджується вищезазначеними матеріалами справи в їх сукупності та взаємозв`язку, а тому інші доводи апеляційної скарги суд сприймає критично, як намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене.

Стягнення ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст. 33 КУпАП у межах, установлених ч.1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, які зазначені у адміністративному протоколі, ступеня вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Отже, посилання апелянта на незаконність постанови судді є непереконливими.

Зважаючи на викладене, постанова суду щодо доведеності вини, кваліфікації дій, накладеного стягнення є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не має, тому його апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського апеляційного суду (підпис) І.С.Калініченко