Справа № 751/7355/20 Головуючий у 1 інстанції Маслюк Н. В.
Провадження № 33/4823/198/21
Категорія - ст.472 МК України
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду Короїд Ю.М., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Шклярука Д.С., представника Північної митниці Держмитслужби Коваленка О.М., розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Чернігові справу за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23 лютого 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23 лютого 2021 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 933 646 (дев`ятсот тридцять три тисячі шістсот сорок шість) гривень 00 копійок та конфіскації на користь держави предметів порушення митних правил: тютюн для кальяну марки Adalya в асортименті 66 коробів, в кожному коробі по 20 упаковок по 500 г, в якій знаходиться 10 пачок по 50 г кожна, тютюн для кальяну марки Jibiar в асортименті 7 коробів, в яких 230 упаковок вагою 1 кг, в якій знаходиться 10 пачок тютюну вагою 100 г кожна, на загальну суму 933 646,00 гривень, які зберігаються на складі Північної митниці Держмитслужби.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Північної митниці Держмитслужби суму витрат за зберігання товару в розмірі 7 890 (сім тисяч вісімсот дев`яносто) гривень 72 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.07.2020 в 01 год 52 хв по смузі руху «червоний коридор» в зону митного контролю митного поста «Нові Яриловичі» Північної митниці Держмитслужби заїхав вантажний автомобіль VOLVO FH42T реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом KOGEL реєстраційний номер НОМЕР_2 , який слідував в напрямку «в`їзд на митну територію України» з вантажем «Плити деревостружкові (ДСП)», під керуванням громадянина України ОСОБА_2 . При проходженні митного контролю під час усного декларування водій вказаного транспортного засобу громадянин України ОСОБА_3 усно заявив, що ніяких товарів, в тому числі тютюнових виробів не переміщує окрім особистих речей. Під час проведення митного огляду напівпричепу KOGEL реєстраційний номер НОМЕР_2 між товаром «плити ДСП» було виявлено не задекларований під час усного декларування товар без ознак приховування - «тютюн для кальянів», а саме: тютюн для кальяну марки Adalya в асортименті 66 коробів, в кожному коробі по 20 упаковок по 500 г, в якій знаходиться 10 пачок по 50 г кожна, тютюн для кальяну марки Jibiar в асортименті 7 коробів, в яких 230 упаковок вагою 1 кг, в якій знаходиться 10 пачок тютюну вагою 100 г кожна. Власником виявленого тютюну для кальяну в асортименті у кількості 15 500 пачок визнав себе водій транспортного засобу ОСОБА_4 . У своєму поясненні громадянин ОСОБА_3 вказав, що він придбав у випадкового знайомого з метою їх подальшої реалізації на території України. Таким чином громадянин України ОСОБА_3 не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про наявність товару «тютюн для кальяну» у кількості 15 500 пачок, які підлягають обов`язковому декларуванню під час переміщення їх через митний кордон України. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ст.472 МК України.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду, поновити пропущений ним строк на апеляційне оскарження та закрити провадження по справі на підставі ч.1 п.1 ст.247 КУпАП і повернути вилучений товар.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що постанова місцевого суду є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню. Вважає, що фактичні обставини даної справи належним чином не з`ясовано, а винуватість апелянта об`єктивними доказами не підтверджено. Вказує, що відповідальність за переміщення або дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю встановлюється у ст.483 МК, а не ст.472 МК, за якою апелянта притягнуто до адміністративної відповідальності. Вважає, що під час розгляду даної справи не встановлено належність вилученого товару (тютюну для кальяну) особі, щодо якої складено протокол, з огляду на те, що ОСОБА_1 є лише водієм і транспортний засіб йому також не належить. Вважає, що оскільки ОСОБА_1 заїхав в зону митного контролю по смузі «червоний коридор» то це означає, що він не заявляв про те, що переміщувані транспортним засобом товари не підлягають письмовому декларуванню. Вказує, що працівники митного органу мали вимагати від власників відповідного товару заповнити письмову декларацію, оскільки усне декларування в такому разі не є належним виконанням вимог закону. Вказує, що коробки з тютюном знаходились в боковій частині кузову, однак не були приховані. Вважає, що матеріали про адміністративне правопорушення не було досліджено належним чином. Вказує, що було залишено без уваги пропозицію ОСОБА_1 запросити відповідних осіб, зокрема перевізника для оформлення митної декларації. Зазначає, що ОСОБА_1 був вимушений надати пояснення із зазначенням обставин, які не відповідали дійсності. Вказує на порушення вимог ст.268 КУпАП при складанні матеріалів з притягнення до адміністративної відповідальності, а також внаслідок розгляду справи за його відсутності. Вважає, що порушено право ОСОБА_1 на ефективний юридичний захист. Вказує, що висновок експерта №-0619 від 27.07.2020 року не є належним доказом.

Апелянт ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу та пояснив, що йому не було відомо про наявність коробок з тютюном в напівпричепі, оскільки під час його загрузки він тільки бачив, що загружається ДСП, яку він перевозив по документах. Після загрузки напівпричеп було опломбовано і пломби було зірвано представниками митниці. Тютюн йому не належить, а пояснення про те, що він придбав цей тютюн він надав під психологічним впливом працівників митниці. Також ОСОБА_1 пояснив, що він є пенсіонером, отримує невелику пенсію і не міг придбати тютюн на таку суму.

Представник апелянта адвокат Шклярук Д.С. також підтримав подану апеляційну скаргу та просив закрити провадженні у справі, оскільки відсутні належні докази як щодо вчинення адміністративного правопорушення апелянтом так і щодо вартості конфіскованого майна. Крім того, були допущені порушення прав апелянта в тому числі і право на захист.

Представник митного органу заперечив проти задоволення апеляційної скарги та пояснив, що під час митного огляду було встановлено факт перевезення водієм ОСОБА_1 без ознак приховування тютюну, який не був внесений до митної декларації. При цьому ОСОБА_1 пояснив, що вказаний тютюн належить йому і придбаний з метою подальшого продажу на території України. Будь-яких даних щодо належності цього тютюну іншими фізичним або юридичним особам в ході перевірки не встановлено. Вартість тютюну встановлено належним чином висновком експертизи і матеріалами справи не спростована.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

За змістом ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 472 МК України передбачена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Статтею 365 МК України передбачено, що громадяни за умови дотримання вимог МК України та інших актів законодавства України можуть переміщувати через митний кордон України будь-які товари, крім тих, що заборонені до ввезення в Україну (у тому числі з метою транзиту) та вивезення з України.

Згідно ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення.

Статтею 262 МК України встановлено, що товари, що переміщуються через митний кордон України, декларуються митному органу, який здійснює митне оформлення цих товарів.

У відповідності до ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом, і він же несе повну відповідальність за порушення митних правил.

Крім того, згідно ч.2 ст.376 МК України громадяни, які досягли 18-річного віку, можуть ввозити алкогольні напої та тютюнові вироби на митну територію України в ручній поклажі або супроводжуваному багажі без сплати митних платежів та без письмового декларування у таких кількостях із розрахунку на одну особу: 200 сигарет або 50 сигар чи 250 грамів тютюну, або ці вироби в наборі загальною вагою, що не перевищує 250 грамів.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил, згідно якого, 18.07.2020 в 01 год 52 хв по смузі руху «червоний коридор» в зону митного контролю митного поста «Нові Яриловичі» Північної митниці Держмитслужби заїхав вантажний автомобіль VOLVO FH42T реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом KOGEL реєстраційний номер НОМЕР_2 , який слідував в напрямку «в`їзд на митну територію України» з вантажем «Плити деревостружкові (ДСП)», під керуванням громадянина України ОСОБА_2 .

При проходженні митного контролю під час усного декларування водій вказаного транспортного засобу громадянин України ОСОБА_3 усно заявив, що ніяких товарів, в тому числі тютюнових виробів не переміщує окрім особистих речей.

Під час проведення митного огляду напівпричепу KOGEL реєстраційний номер НОМЕР_2 між товаром «плити ДСП» було виявлено не задекларований під час усного декларування товар без ознак приховування - «тютюн для кальянів», а саме: тютюн для кальяну марки Adalya в асортименті 66 коробів, в кожному коробі по 20 упаковок по 500 г, в якій знаходиться 10 пачок по 50 г кожна, тютюн для кальяну марки Jibiar в асортименті 7 коробів, в яких 230 упаковок вагою 1 кг, в якій знаходиться 10 пачок тютюну вагою 100 г кожна.

Власником виявленого тютюну для кальяну в асортименті у кількості 15 500 пачок визнав себе водій транспортного засобу ОСОБА_1 (а.с. 2-5).

Відтак, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій, і є одним із джерел доказів у силу положень ст.251 КУпАП.

Згідно вказаного протоколу під час проходження митного контролю під час усного декларування водій ОСОБА_1 усно заявив, що ніяких товарів, в тому числі тютюнових виробів не переміщує, окрім особистих речей.

Однак під час огляду напівпричепу було виявлено не задекларований під час усного декларування товар без ознак приховування - «тютюн для кальянів». В своїх поясненнях від 18 липня 2020 року ОСОБА_1 вказував, що зазначений тютюн він придбав з метою реалізації на території України, мав намір підзаробити.(а.с.8).

Окрім протоколу про порушення митних правил і пояснень ОСОБА_1 , його вина підтверджується також доповідною запискою інспектора митниці, актом про проведення огляду транспортного засобу від 18.07.2020 року, копіями фотокарток, міжнародною товарно-транспортною накладною CMR №033295 від 17.07.2020, рахунком-фактурою №VMGI 033295 від 17.07.2020, висновком експерта №-0619 від 27.07.2020, листом ТОВ «Меламін» від 30.10.2020 року, згідно якого вказане підприємство не придбавало та не очікувало від ТОВ «ВМГ Індустрі», а також від будь-якого іншого підприємства товар «тютюн для кальяну», копією договору № VMGI-2018-743/6.1 від 29.10.2018 року, копією договору №20/01 від 20.01.2020 року про надання послуг по перевезенню товарів, а також письмовими поясненнями уповноважених осіб ТОВ «ВМГ Індустрія».

Наведені докази вини ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, отримані законним шляхом та встановлюють наявність порушення ним митних правил, передбачених ст. 472 МК України, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги з приводу порушень під час складання протоколу про порушення митних правил, оскільки будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу відносно ОСОБА_1 останній не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав при проведенні митного контролю та складанні протоколу, до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Також є безпідставними доводи з приводу розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , оскільки під час складання протоколу його було проінформовано з приводу розгляду справи. Також місцевим судом йому неодноразово було надіслано судові повістки, однак ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань до суду не надав.

Крім того, у своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Апеляційний суд погоджується з позицією місцевого суду, що ОСОБА_1 достовірно знаючи про наявність складеного відносно нього протоколу про порушення митних правил за ст.472 МК України міг сам поцікавитись ходом розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Також, з метою дотримання прав особі, яка притягується до відповідальності була надана можливість надати пояснення особисто в суді апеляційної інстанції, чим ОСОБА_1 скористався, надавши свої пояснення особисто в суді апеляційної інстанції під час розгляду за участі захисника.

Є необґрунтованими і доводи апелянта що невірної кваліфікації його дій за ст..472 МК України а не за ст..483 МК України, оскільки перевіркою було встановлено, що вказаний товар не було приховано від митного контролю, а лише не заявлено про цей товар у митній декларації.

Не можуть бути взяті до уваги доводи з приводу неналежності доказу - висновку експерта №-0619 від 27.07.2020 року, адже дана експертиза проведена у відповідності до вимог діючого законодавства, жодних суперечностей у висновку експерта встановлено не було, тому у апеляційного суду сумнівів у правильності та об`єктивності таких висновків не виникає, оскільки будь-які інші дані про вартість такого товару відсутні.

Адміністративне стягнення накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеня його вини та в межах санкції статті за дане правопорушення.

Відсутні підстави для закриття провадження у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, оскільки згідно ст..467 МК України, якщо справи про порушення митних правил розглядаються судами, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Таким чином, постановлене у справі рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України із накладенням на нього стягнення, передбаченого санкцією статті, є законним і обґрунтованим.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяЮ. М. Короїд