Номер провадження: 33/813/413/21
Номер справи місцевого суду: 511/2303/20
Головуючий у першій інстанції Панчук А.І.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Журавльова О.Г., за участі секретаря судового засідання Янковської Ю.Л., за участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника Жарікова О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.02.2021 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

Відповідно до оскаржуваної постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 22.12.2020 року о 19 годині 54 хвилин, рухаючись по вул. Молодіжній 70 м. Роздільна Одеської області, керував автомобілем ВАЗ 21063 д/ НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку волій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду та закрити провадження в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що суд, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП розглянув справу з порушенням вимог ст. 280 КУпАП. Суд не надав об`єктивну оцінку всім обставинам справи, матеріалам справи, показам свідків.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 наполягали на задоволенні своєї апеляційної скарги, також просили суд задовольнити клопотання про витребування диску відеозапису працівників поліції, запису судового засідання в суді першої інстанції, про виклик свідків в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, особу, що притягається до адміністративної відповідальності та його представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частиною 7 ст. 294 КУпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно з п. п. 2-7 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України, 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан алкогольного сп`яніння воді транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до положень п. 1.3, п. 3.3. Розділу ІІІ «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100, необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції».

Випадки застосування такого превентивного заходу: «нагрудна відеокамера (відео реєстратор) повинна активуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відео-зйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відео-фіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації. Відповідно до п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції, «після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно».

З матеріалів справи, зокрема відео фіксації, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що працівники поліції діяли в суворій дотриманості Закону.

Відповідно до вимог ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частиною третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Всупереч доводів апеляційної скарги, вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №097584 від 22.12.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 22.12.2020 року о 19 годині 54 хвилин, рухаючись по вул. Молодіжній 70 м. Роздільна Одеської області, керував автомобілем ВАЗ 21063 д/н НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри);

- рапортом інспектора СВПП №2 Роздільнянського ВП Дашко Д.С. від 22.12.2020 року, відповідно до якого під час чергування в складі ГРПП Роздільнянського ВП 22.12.2020 оку о 19:50 був в м. Роздільна, по вул. Європейській був зупинений автомобіль ВАЗ 21063 д/н430 НОМЕР_3 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 , який знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим був складений відповідний протокол. Під час складання протоколу ОСОБА_1 від підпису відмовився, намагався залишити місце події ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в яких вони пояснили, що 22.12.2020 року близько 19год.50 хв., були запрошені працівниками поліції в якості свідків при складанні протоколу відносно громадянина ОСОБА_1 . В їхній присутності останній відмовився від проходження медичного огляду та проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер», пояснив, що випив 150 грн горілки та сів за кермо автомобіля та керував ним. При цьому ОСОБА_1 намагався знову сісти за кермо та покинути місце події;

- диском відеофіксації правопорушення з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається не лише обставини зупинення транспортного засобу, а й покази самого правопорушника, а також свідків, які підтвердили, що останній в стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем;

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 22.12.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 був відстороненим від подальшого керування автомобілем, автомобіль був переданий водію ОСОБА_6 для переміщення на штрафмайданчик.

Враховуючи наявні в матеріалах адміністративної справи докази, а саме, диск відеофіксації правопорушення, пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , апеляційний суд вважав недоцільним повторний виклик та допит в судовому засіданні свідків, а також витребування відеофіксації правопорушення у працівників поліції.

Доводи апеляційної скарги про винесення постанови без всебічного з`ясування всіх обставин справи та необ`єктивного дослідження доказів не ґрунтуються на матеріалах справи, так як всі обставини справи судом були досліджені всебічно, повно і об`єктивно.

Одночасно апеляційний суду зазначає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до його незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Отже, з огляду на вищенаведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції в повній мірі досліджені обставини справи, які знайшли своє підтвердження в матеріалах провадження, а також відображення в мотивувальній частині постанови суду та дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, з урахуванням встановлених в суді апеляційної інстанції обставин, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Доказів, які б спростовували встановлені обставини, ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надано.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.02.2021 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов