Справа № 648/1994/21
Провадження № 3/648/577/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2021 року смт. Білозерка

Суддя Білозерського районного суду Херсонської області Сокирко Л.М., при секретарі судових засідань Онофрійчук Л.О., з участю прокурора Олешківської окружної прокуратури Херсонської області Шляшенка О.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши в залі судових засідань № 4 Білозерського районного суду Херсонської області в смт. Білозерка Херсонської області матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Херсонській області Департаменту стратегічних розслідувань про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки села Тягинка Бериславського району Херсонської області; зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КпАП України,

в с т а н о в и л а :

Відповідно до наказу начальника Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» від 26 лютого 2020 року № 26/ОС ОСОБА_2 призначено на посаду молодшого інспектора 2-ї категорії відділу охорони Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор».

Наказом від 27 лютого 2020 року № 27/ОС ОСОБА_2 присвоєно спеціальне звання «рядовий внутрішньої служби».

Згідно з підпунктом «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби є суб`єктами відповідальності, за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами декларування є особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини 1 статті 3 цього закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно з частиною 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини 1 статті 3 зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною 1 цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачені строки подачі декларації.

Наказом начальника Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» від 23 листопада 2020 року за № 106/ОС ОСОБА_2 звільнено зі служби на підставі пункту 7 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням) з 23 листопада 2020 року та цей день є днем припинення ОСОБА_2 діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

У зв`язку із викладеним вище остання була зобов`язана подати декларацію, як особа, яка припинила діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування у період з 1 січня 2021 року до 23.59 год. 31 березня 2021 року включно.

Однак нею таку декларацію подано 9 квітня 2021 року о 14:35 год., тобто несвоєчасно, поза межами строків, встановлених на законодавчому рівні, при цьому мала фізичну та технічну можливість її подати.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину в інкримінованому їй правопорушенні визнала, надала пояснення, які аналогічні складеному протоколу. Додатково вказала, що вчасно не подала декларацію із власної провини, так як забула, навіть не робила спроб щодо своєчасної подачі цієї декларації, незважаючи на те, що всім необхідним для подання декларації вона була забезпечена. Вказала, що намагалася подати декларацію з 28 березня 2021 року, однак з технічних причин не могла увійти на сайт НАЗК, оскільки система постійно висвітлювала помилку. З 1 січня по 28 березня 2021 року спроб входу до сайту НАЗК вона не робила, та тільки 9 квітня 2021 року подала декларацію.

Заслухавши ОСОБА_2 , думку прокурора щодо обгрунтованості притягнення її до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

Згідно наказу начальника Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» від 26 лютого 2020 року № 26/ОС ОСОБА_2 призначено на посаду молодшого інспектора 2-ї категорії відділу охорони Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор».

Наказом від 27 лютого 2020 року № 27/ОС ОСОБА_2 присвоєно спеціальне звання «рядовий внутрішньої служби».

Відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби є суб`єктами відповідальності, за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами декларування є особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини 1 статті 3 цього закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини 1 статті 3 зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною 1 цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу IІ Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10 червня 2016 року в редакції від 12 грудня 2019 року № 168/19 «Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за №959/29089 та 27 грудня 2019 року № 1301/34272 щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини 1 статті 45 Закону у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація.

Наказом начальника Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» від 23 листопада 2020 року за № 106/ОС ОСОБА_2 звільнено зі служби на підставі пункту 7 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням) з 23 листопада 2020 року.

Відтак 23 листопада 2020 року є днем припинення ОСОБА_2 діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже ОСОБА_2 була зобов`язана подати декларацію, як особа, яка припинила діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування у період з 1 січня 2021 року до 23.59 год. 31 березня 2021 року включно.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 подала декларацію 9 квітня 2021 року о 14:35 год., тобто несвоєчасно, поза межами строків, встановлених на законодавчому рівні.

Суд встановив, що ОСОБА_2 мала фізичну та технічну можливість своєчасно подати декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення), а поважні причини щодо несвоєчасного її подання відсутні.

Відповідно до послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», ОСОБА_2 у період з 1 січня 2021 року по 9 квітня 2021 року жодних дій не вчиняла, перший вхід до системи здійснено лише 9 квітня 2021 року о 14 год. 19 хв., тобто поза межами строків, встановлених частиною 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», хоча про строки, порядок та алгоритм подачі декларації як особа, яка припинила діяльність була обізнана.

Одним із основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, отже таке правопорушення не може бути визнане як малозначне.

Відповідно до статті 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 10 КпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Склад вказаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, в той час як обов`язковим елементом об`єктивної сторони формального складу завжди є діяння.

Об`єктивна сторона частини 1 статті 172-6 КпАП України встановлює адміністративну відповідальність за порушення вимог щодо вимог фінансового контролю: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Крім того, суб`єктивна сторона у формі непрямого умислу частини 1 статті 172-6 КпАП України полягає у тому, що ОСОБА_2 була обізнана з вимогами фінансового контролю, попереджена про відповідальність за невиконання цих вимог, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», зокрема про строки подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення), наслідками за порушення цих вимог, а також про алгоритм необхідних дій в Реєстрі для подання декларації, але свідомо допускала настання негативних наслідків.

Таким чином, ОСОБА_2 будучи суб`єктом декларування, відповідно до статті 1, підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування (після звільнення) подала несвоєчасно, без поважних причин, маючи фізичні та технічні можливості.

Отже, ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 1 статті 172-6 КпАП України, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування як особа, яка припинила діяльність, пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік (після звільнення).

Обираючи вид адміністративного стягнення, суд урахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан та обставини, які пом`якшують та обтяжуть відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність правопорушниці є її щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушниці суд не встановив.

З урахуванням викладеного та, діючи в межах санкції частини 1 статті 172-6 КпАП України, вважаю необхідним застосувати до ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу на користь Держави.

Відповідно до частини 1 статті 40-1 КпАП України у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись статтями 40-1, 172-6 частиною 1, 283-285 КпАП України, Законом України "Про запобігання корупції", Законом України "Про місцеве самоврядування в України",

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 визнати винуватою в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КпАП України та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом 10 днів через Білозерський районний суд Херсонської області.

Суддя: Сокирко Л.М.

Постанова набрала чинності____________________________