справа № 361/1719/21
провадження № 3/361/1972/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 квітня 2021 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП,

в с т а н о в и в :

16 лютого 2021 року о 19 год. 38 хв., Одеська обл., Біляївський р-н, с. Дачне, траса М-05 Київ-Одеса, 452 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLVO FH д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом VAN H00LS-317 д.н.з. НОМЕР_2 , з неосвітленими державними знаком в темну пору доби, повторно протягом року.

Своїми діями ОСОБА_1 поруши в п. 2.9 В Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 7 ст. 121 КУпАП.

У судовому засіданні представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Осадча К.О. суду пояснила, 16 лютого 2021 року на трасі М-05 Київ-Одеса, ОСОБА_1 перебував на стоянці для вантажних транспортних засобів в автомобілі VOLVO д.н.з. НОМЕР_1 . В цей час до нього підійшли поліцейські та почали складати адмінматеріал за ч. 7 ст. 121 КУпАП, вказуючи, що ОСОБА_1 порушено п. 2.9 в Правил дорожнього руху. Однак вказує на те, що транспортний засіб не перебував у русі, а тому ч. 7 ст. 121 КУпАП не підлягає застосуванню, оскільки відсутній склад правопорушення за п. 2.9 В, тому вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У ч. ч. 6, 7 ст. 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 6 цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

За змістом п. 2.9 В ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом, з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що відповідальність водія настає у випадку лише керування ним транспортного засобу.

У абз. 3 п. 27 Постанови Пленуму ВСУ Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті? № 14 від 23 грудня 2005 року роз`яснено, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Особа яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 у протоколі серії ДПР18 № 065021 від 16 лютого 2021 року зазначив, що з протоколом не згоден.

Представник особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Осадча Р.О. у суді заперечувала щодо вчинення правопорушення ОСОБА_1 передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП, вказуючи на те, що транспортний засіб VOLVO FH д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом VAN H00LS-317 д.н.з. НОМЕР_2 , не перебував у русі, а перебував на стоянці для вантажних транспортних засобів та ОСОБА_1 не здійснював його керування.

За змістом ст. ст. 245, 251 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У матеріалах справи, крім протоколу, відсутні будь-які докази на підтвердження викладених у ньому обставин, враховуючи, що особа яка притягується до адміністративної відповідальності заперечує свою вину, про що також зазначено у протоколі.

У Наказі Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- кінозйомки і відеозапису, № 1026 від 18 грудня 2018 року встановлено, що органами, підрозділами поліції можуть використовуватися технічні прилади і технічні засоби, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки.

Згідно із п. 5 розділу ІІ Наказі Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- кінозйомки і відеозапису, № 1026 від 18 грудня 2018 року встановлено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Разом з тим, до матеріалів справи не долучено відеозапис на підтвердження викладених у протоколі обставин, які могли б спростувати заперечення особи яка притягується до відповідальності, який міг би підтвердити обставини викладені у протоколі, враховуючи, що особа яка притягується до адміністративної відповідальності заперечує свою вину, тобто працівниками патрульної поліції не дотримано вимог ст. 251 КУпАП.

У ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції, кожен кого обвинувачено у вчинені кримінального правопорушення вважається невинуватим, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки кримінальним обвинуваченням у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа Лучанінова проти України, рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02).

Крім того, у справі Малофєєва проти Росії (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Згідно з рішенням у справі Карелін проти Росії (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості. Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ у судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведеності перед судом їх переконливості, при цьому у ст. 62 Конституції України встановлено, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, всі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відсутність у матеріалах будь-яких доказів, крім протоколу, однозначно не доводять зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 065021 від

16 лютого 2021 року обставин, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом, у якого був неосвітленим державний номерний знак.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності разом з іншими доказами.

За змістом ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше яке на підставах і в порядку, встановлених законом; розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що провадження відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 121 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 221, 245, 247, 251, 252, 280, 283 285 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 121 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Дутчак І. М.