Справа № 141/70/21
Провадження №3/141/63/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року смт. Оратів Оратівський районний суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Климчука С.В.,

при секретарі судового засідання Маліцькому В.М.,

за участю:

прокурора Максимишина О.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від Вінницького управління ДВБ НП України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 03/2021 від 03 лютого 2021 року, ОСОБА_1 , являючись суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 цього Закону та суб`єктом правопорушень, визначених статтею 1726 КУпАП відповідно до примітки вказаної статті, припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування 19.06.2018 року, звільнившись зі служби в поліції, в порушення вимог абзацу другого ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин, 03.04.2019 року о 10.06 год. подав до НАЗК електронну декларацію особи, яка припинила таку діяльність, «Після звільнення» за 2018 рік.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 1726 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що дійсно подав електронну декларацію типу «Після звільнення» за 2018 рік 03.04.2019 року, при цьому, він намагався 28.03.2019 року та 29.03.2019 року подати декларацію, однак, з незалежних від нього причин, а саме у зв`язку з технічними збоями у ІТС «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» не зміг цього зробити. Також зазначив, що на день розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного стягнення, що передбачені статтею 38 КУпАП, а тому просив провадження у справі закрити.

Прокурор Максимишин О.В. у судовому засіданні зазначив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, оскільки він порушив строк подачі декларації, однак, у відповідності до ст. 38 КУпАП, спливли строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та думку прокурора Максимишина О.В., розглянувши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як вбачається з витягу із наказу начальника № 50 о/с від 10.03.2017 року, ОСОБА_1 призначено оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області, переведеного з Національної академії внутрішніх справ з 06.03.2017 року. При цьому, відповідно до ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_1 склав присягу працівника поліції.

Згідно витягу із наказу начальника № 210 о/с від 07.12.2017 року, ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції № 2 Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області

Відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та, відповідно, до суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону, віднесено поліцейських.

Як вбачається із визначення терміну «Суб`єкти декларування», який зазначено у частині 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно витягу із наказу начальника № 98 о/с від 19.06.2018 року, відповідно до Закону України «Про національну поліцію» ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 ( у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) частини 1 статті 77.

Відповідно до розписки, ОСОБА_1 16.09.2018 року при звільненні отримав трудову книжку, витяг з наказу та інші документи про його звільнення.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 відносився до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а тому являвся суб`єктом декларування, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції»

Як вбачається з другого абзацу частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, за минулий рік.

При цьому, відповідно до пункту 3 частини 5 розділу ІІ «Формування та ведення Реєстру» Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 10 червня 2016 року N 3, суб`єкти декларування подають декларацію після звільнення відповідно до статті 45 Закону з додержанням таких вимог: декларація, яка подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в" пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Інформація про місце роботи (проходження служби) та займану посаду суб`єкта декларування у такій декларації зазначається відповідно до місця роботи (проходження служби) та займаної посади, перебування (проходження) на яких зумовили обов`язок подання такої декларації;

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування 19.06.2018 року, а саме звільнившись зі служби в поліції, 03.04.2019 року о 10.06 год. подав до НАЗК електронну декларацію осіб, яка припинила таку діяльність, «Після звільнення» за 2018 рік. Дата вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією - 03.04.2019 року.

Частиною 1 статті 1726 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. При цьому, як вбачається з примітки, суб`єктами декларування у цій статті є особи, які зазначені у пункті 1, підпунктах "а" та "в" пункту 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", які відповідно до частин першої, другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України "Про запобігання корупції" передбачено, що державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Порядок перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій затверджений рішенням НАЗК від 06 вересня 2016 року № 19, який зареєстрований в МЮУ 15 листопада 2016 року за №1479/29609.

Пунктом 3 цього Порядку передбачено, що перевірка факту подання декларацій та повідомлення Національного агентства про випадки неподання чи несвоєчасного подання декларацій покладаються на уповноважений підрозділ (особу) з питань запобігання та виявлення корупції відповідного органу, або інший структурний підрозділ такого органу (далі відповідальний підрозділ (особа)), визначений керівником органу.Керівник відповідного органу, визначає порядок взаємодії відповідального підрозділу (особи) з іншими підрозділами з метою обліку суб`єктів декларування, у яких виник обов`язок подати декларації відповідно до вимог Закону.

Водночас, строки перевірки факту подання декларацій передбачені п. 4 цього ж Порядку.

Зокрема в пп. 1, пп.3 п. 4 визначено, що відповідальний підрозділ (особа) органу, в кому працюють (працювали) суб`єкти декларування, перевіряє факт подання щорічних декларацій суб`єктів декларування протягом 10 робочих днів з граничної дати подання таких декларацій та факт подачі декларації суб`єктів декларування, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, - протягом 10 робочих днів з граничної дати подання таких декларацій наступного за звітним року, у якому було припинено таку діяльність.

Факт подання декларацій перевіряється шляхом пошуку та перегляду інформації в публічній частині Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства (п.5 Порядку).

Таким чином, антикорупційним законодавством чітко встановлено обов`язок державного органу (уповноважений підрозділ/особа) перевіряти факт подання щорічних декларацій суб`єктами декларування, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування протягом 10 робочих днів з граничної дати подання таких декларацій наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність шляхом пошуку та перегляду інформації в публічній частині ЄДР декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства.

При цьому, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не належить до категорії триваючих.

Відповідно до ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно з статтею 38 КУпАП України в редакції, що діяла на час вчинення правопорушення (згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 03/2021 від 03.02.2021 року правопорушення було вчинено 03.04.2019 року) якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті. Відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Законом України від 19.09.2019 № 114-IX «Про внесення змін до Закону України «Про публічні закупівлі» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення публічних закупівель» статтю 38 КУпАП України викладено у редакції, згідно з якою якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-п`ятій цієї статті (частина 2 ст. 38). Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Закон України № 114-IX набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та введений в дію через шість місяців з дня його опублікування, крім розділу VI, який введений в дію через 12 місяців з дня його опублікування, а відтак відповідна редакція статті 38 введена в дію з 19 квітня 2020 року (через шість місяців з дня його опублікування в газеті Голос України, № 200 від 19.10.2019).

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, з часу вчинення правопорушення згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією (з 03.04.2019 року до 19 квітня 2020 року) адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією могло бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення, а з 19 квітня 2020 року строк накладення адміністративного стягнення збільшено до шести місяців з дня його виявлення.

Строк накладення адміністративного стягнення у справах про адміністративні правопорушення це певний період часу, протягом якого дія чи подія мають юридичне значення. Цей строк не поновлюється і не продовжується і є гарантією того, що будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення мають бути припинені.

При цьому, особливістю правопорушень, пов`язаних з корупцією, є те, що початок перебігу строку для накладення адміністративного стягнення розпочинається з дня його виявлення незалежно від того, чи є зазначене порушення триваючим.

Судом встановлено, що відповідно до листа Національного агентства з питань запобігання корупції № 44-05/36723/19 від 08.05.2019 року Національним агентством встановлено, що ОСОБА_1 несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави та місцевого самоврядування та, у зв`язку з відсутністю територіальних органів Національного агентства, направлено повідомлення НП України про факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 з послідовністю дій в ІТС Реєстр до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України для вжиття заходів щодо перевірки вказаних фактів.

При цьому, згідно листа Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України № 4789/1208/0319 від 31.05.2019 року вказані матеріали були надіслані Вінницькому управлінню ДВБ Національної поліції України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що днем виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, яке було вчинено 03.04.2019 року ОСОБА_1 , є 08.05.2019 року, від якого необхідно обраховувати строки, визначені ст. 38 КУпАП.

Отже, як встановлено судом, ОСОБА_1 , вчинив правопорушення 03.04.2019 року, днем виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 08.05.2019 року, а протокол складено лише 03.02.2021 року. При цьому, судовий розгляд справи призначено впродовж строків, передбачених ст.277 КУпАП з дня одержання судом протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, однак з незалежних від суду причин, спливли строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно із п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що на момент розгляду справи спливли строки накладення адміністративного стягнення, що передбачені статтею 38 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, ч. 1 ст. 1726 КУпАП, ст.ст. 247, 283, 284, 285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1726 КУпАП, закрити в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення на підставі ч.7 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Оратівський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.В. Климчук