ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчук В.Т., за участю секретаря судового засідання Костюк Л.С., особи, яка притягаєтеся до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Мельника З.В., представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Вань І.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП за апеляційною скаргою представника потерпілого - адвоката Вань І.Р. на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 серпня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 серпня 2021 року, закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, представник потерпілого ОСОБА_2 - адвокат Вань І.Р. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з позбавленням права керувати транспортирними засобами строком на один рік.

Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції помилково взяв до уваги висновок експертизи, оскільки така експертиза була проведена на основі пояснень ОСОБА_1 , які не відповідають дійсності та є неправими.

Вказує, що судом першої інстанції було порушено право на захист, оскільки залишено поза оцінкою суду доводи сторони захисту, що викладені в клопотанні про визнання висновку інженерно-транспортної експертизи недопустими доказом по справі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги зазначає, що в схемі ДТП відсутні відомості про довжину сліду автобуса від моменту гальмування до моменту зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 .

Провадження №33/822/433/21 Головуючий у І інстанції: Чебан В.М.

Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач: Марчук В.Т.

Звертає увагу на те, що Висновок інженерно-транспортної експертизи містить розбіжності в мотивувальній та резолютивній частинах. Так, експерт в мотивувальній частині зазначив, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, однак в резулятивній частині висновку, експерт не згадує вказані обставини.

Вказує, що судом першої інстанції необґрунтовано визнано неналежним доказом флеш носій із відеоматеріалами наданими апелянтом під час судового засідання, що є порушенням права на захист.

Вважає, що за вказаних обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Вань І.Р., яка підтримала апеляційну скаргу, думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника Мельника З.В., які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані не були з огляду на наступне.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , 15 травня 2021 року приблизно о 13 год. 00 хв., в с. Воронів по вул. Л. Українки, Городенківського району Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом марки «Toyota Rav4», д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, порушила вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та повертаючи праворуч, завчасно не зайняла відповідне крайнє положення на проїжджій частині та не надала перевагу іншому транспортному засобу марки «БАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів, чим порушила п.п. 8.4Б, 10.4, 16.11 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

В суді першої інстанції ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що 15 травня 2021 року о 13 год. 00 хв. вона рухалась по другорядній вулиці І. Франка в селі Воронів Коломийського району Івано-Франківської області на автомобілі марки «Toyota Rav4», д.н.з. НОМЕР_1 в напрямку головної вулиці Л. Українки. У її автомобілі було два пасажири, автомобіль був технічно справний. Під`їхавши до вул. Л. Українки, зупинилась, подивилась наліво, подивилась направо, видимість дороги до лівого повороту була біля 100 м, транспортних засобів справа від неї в її напрямку також не було, а тому вона почала виконувати виїзд на вулицю Л. Українки. Перетинаючи вул. Л. Українки і рухаючись дещо праворуч по дузі, то спочатку перетнула переривчасту лінію дорожньої розмітки, далі доїхала до протилежної сторони даної вулиці, половиною лівої сторони свого автомобіля під кутом заїхала на ліве узбіччя, по ходу свого руху, а права частина її автомобіля ще залишалась на проїзній частині. В цей час у неї раптом перестав працювати двигун і автомобіль зупинився лівою половиною автомобіля на лівому узбіччі, по ходу руху, на яке вона встигла виїхати, а правою на проїзній частині вул. Л. Українки. При цьому до середини дороги було ще близько 2,5 метра, при ширині однієї смуги руху 3,5 метра. В той час поки вона намагалась знову запустити двигун щоб повністю виїхати на узбіччя і на площадку перед магазином, то побачила, що до неї наближається спереду автобус марки «БАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався зі швидкістю, на думку ОСОБА_1 , більше ніж 80 км/годину та який без необхідності почав гальмувати замість того щоб безперешкодно об`їхати її автомобіль справа. Зазначила, що з моменту зупинки і до моменту зіткнення пройшло близько 30 секунд. При цьому, як вона бачила, в даному автобусі загальмували тільки колеса з правої сторони, на проїзній частині залишився його тільки один, дещо дугоподібний слід гальмування довжиною 31,5 метра. У зв`язку з цим, даний автобус почало повертати під час гальмування вправо, в напрямку її автомобіля, що в цей час стояв. В подальшому відбулось зіткнення. Вважала, що саме дії ОСОБА_2 призвели до настання ДТП. Просила закрити провадження по справі.

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 надала аналогічні пояснення. Таку позицію ОСОБА_1 , яка не визнала своєї вини у вчиненому адміністративному правопорушенні, апеляційний суд оцінює як обрану лінію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Із пояснень потерпілого ОСОБА_2 вбачається, що він 15 травня 2021 року в с. Воронів, вул. Л.Українки керував автобусом марки «БАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 . Рухаючись по головній дорозі, він побачив автомобіль марки «Toyota Rav4» д.н.з. НОМЕР_1 , який, виїжджаючи на головну дорогу з другорядної, не надав йому переваги та відбулось зіткнення. Також, він не встиг загальмувати. При цьому, в ході розгляду судом справи, ОСОБА_2 не заперечував щодо призначення по справі судової інженерно-транспортної експертизи з зазначенням питань, запропонованих захисником Перепелюк С.Д. Вважав, що причиною настання ДТП стали дії водія ОСОБА_1 . Посилався на те, що експертом при проведенні дослідження не було враховано те, що ОСОБА_1 не пропустила його автобус, хоча й виїжджала з другорядної дороги. Крім цього, звернув увагу на те, що швидкість автобуса під його керуванням була значно меншою, ніж зазначена у висновку експерта.

Відповідно до п.п. 1.3-1.5 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 499618 від 15 травня 2021 року (а.с. 1) встановлено, що ОСОБА_1 , 15 травня 2021 року приблизно о 13 год. 00 хв., в с. Воронів по вул. Л. Українки, Городенківського району Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом марки «Toyota Rav4», д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, порушила вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та повертаючи праворуч, завчасно не зайняла відповідне крайнє положення на проїжджій частині та не надала перевагу іншому транспортному засобу марки «БАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів, чим порушила п.п. 8.4Б, 10.4, 16.11 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено суть правопорушення, який підписаний особою, яка його склала, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зауваження щодо змісту вказаного протоколу відсутні.

Вина ОСОБА_1 також підтверджується:

- рапортом від 15 травня 2021 року (а.с. 2);

- схемою ДТП від 15 травня 2021 року та доданими до неї фототаблицями (а.с. 3, 12-14), з якої вбачається, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася 15 травня 2021 року на перехресті нерівнозначних доріг, також на ній зафіксована обстановка на місці пригоди, відомості про розташування транспортних засобів після пригоди, вказане ніким з учасників ДТП не заперечувалося;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які вона надала працівникам поліції, під час збирання доказів у справі про адміністративне правопорушення (а.с. 4) та вказала на те, що 15 травня 2021 року о 12 год. 50 хв. керуючи автомобілем «Toyota Rav 4», д.н.з. НОМЕР_1 та виїжджаючи з вул. І. Франка в с. Воронів Городенківського району Івано-Франківської області направляючи у сторону с. Семенівка, заглохла при виїзді на головну дорогу. При цьому вона не змогла викрутити руль у напрямок, який потрібно, через що сталось зіткнення з автобусом «БАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 5), якими зазначено, що 15 травня 2021 року близько 13 год. 00 хв. керуючи автобусом марки «БАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 направлявся в м. Івано-Франківськ із пасажирами. Проїжджаючи повз с. Воронів та їдучи по головній дорозі побачив, як автомобіль марки «Toyota Rav 4», д.н.з. НОМЕР_1 виїжджаючи із с. Чортовець на головну дорогу не пропустила його транспортний засіб.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Згідно висновку інженерно-транспортної експертизи водій автомобіля «Toyota Rav 4», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 повинна була діяти у відповідності до вимог п. 16.11 ПДР України, а водієві автобуса БАЗ ОСОБА_2 необхідно було діяти відповідно до вимог п.п. 12.3, 12.4 ПДР України.

У діях водія автобуса БАЗ ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам п. 12.3, 12.4 ПДР України, що з технічної точки зору у своїй сукупності, знаходиться у причинному зв`язку з настанням ДТП.

Апеляційний суд, проаналізувавши наявні в матеріалах прави докази, частково погоджується із зазначеними вище висновками експерта, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Дослідивши в суді апеляційної інстанції докази, у тому числі і відеозаписи відтворення обстановки і обставин подій за участю водія ОСОБА_2 , його захисника та свідків, встановлено, що при виїзді ОСОБА_1 на автомобілі марки «Toyota Rav 4», д.н.з. НОМЕР_1 з другорядної дороги на головну вона повинна була і могла переконатись, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, оскільки як ліворуч, так і праворуч головна дорога з місця виїзду ОСОБА_1 проглядається на значній відстані.

Однак, нею цього не було зроблено, що в свою чергу послугувало однією із причин ДТП.

Зазначені обставини експертом не були враховані при виготовленні висновку.

Разом з тим, враховуючи дані конкретні обставини дорожньо-транспортної пригоди, апеляційний суд вважає, що порушення учасником дорожнього руху (в даному випадку ОСОБА_1 ) ПДР України саме по собі не виключає винуватість й іншого учасника дорожнього руху у порушенні ПДР України.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення складено відносно водія ОСОБА_1 , а тому суд позбавлений процесуальної можливості наводити докази на спростування чи доведення вини водія автобуса БАЗ, як учасника ДТП, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В той же час, клопотання адвоката Вань І.Р. про визнання неналежним доказом висновок експерта задоволенню не підлягає , оскілки цей висновок відповідає критеріям доказу, визначеним у ст. 251 КУпАП.

За результатами апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 порушень п. 16.11 Правил дорожнього руху України, що знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням цієї дорожньо-транспортної пригоди, а дії ОСОБА_1 апеляційний суд кваліфікує за ст. 124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Будь-яких порушень вимог КУпАП під час оформлення матеріалів, які б могли вплинути на висновки суду про доведеність або недоведеність винуватості ОСОБА_1 та наявності в її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП під час апеляційного перегляду не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги представника потерпілого є обґрунтованими, узгоджуються з матеріалами справи і підлягають задоволенню.

При вирішення питання про вид та розмір адміністративного стягнення, апеляційний суд враховує положення ч. 2 ст. 38 КУпАП, відповідно до яких, якщо справи про адміністративне правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як встановлено апеляційним судом, правопорушення ОСОБА_1 вчинено 15 травня 2021 року, тому строк накладення адміністративного стягнення на день розгляду справи апеляційним судом та винесення постанови - 30 серпня 2021 року, закінчився.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи вимоги ст. ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП адміністративне провадження стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду апеляційним судом справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Чернівецький апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Вань І.Р. - задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 серпня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - скасувати.

Визнати ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі ст. 38 КУпАП провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя [підпис]В.Т. Марчук
"Копія. Згідно з оригіналом." Суддя _______________ В.Т. Марчук (посада) (підпис) (ПІБ)

30.08.2021 року

(дата засвідчення) копі