Провадження № 3/734/1388/21 Справа № 734/2811/21
ПОСТАНОВА

іменем України

03 вересня 2021 року смт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Домашенко Ю.М., розглянувши справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15, ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,-
в с т а н о в и в:
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.04.2019 № 88, військовослужбовця ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення та призначено на посаду курсанта 1 навчального курсу школи (загальновійськової підготовки).
В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.01.2020 № 12 старшого солдата ОСОБА_1 призначено на посаду командира відділення технічного обслуговування бронетанкової техніки ремонтної роти бронетанкової техніки ремонтного взводу військової частини НОМЕР_1 .
На час проходження військової служби у лавах Збройних Сил України на старшого солдата ОСОБА_1 розповсюджується дія військових Статутів Збройних Сил України, які визначають загальні права та обов`язки військовослужбовців і їх взаємовідносини.
Так, відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У такий спосіб, з моменту видання первинного Указу Президента України № 303 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває і до теперішнього часу.
Відповідно до ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV (із змінами), повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.
Стаття 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язує старшого солдата ОСОБА_1 виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
У свою чергу, ст.ст. 1-3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-ХІV (із змінами), визначають, що військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку та досягається, окрім іншого, шляхом свідомого ставлення військовослужбовця до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів.
Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України кожного військовослужбовця зобов`язано додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.
Згідно з ст. 29 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.
Відповідно до ст. 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.
Статтею 31 Статуту установлено, що начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.
Статтею 34 Статуту передбачено, що у разі спільного виконання службових обов`язків військовослужбовцями, що не підпорядковані один одному, якщо їх службові відносини не визначені командиром (начальником), начальником є старший із них за посадою, а за рівних посад - старший за військовим званням.
Відповідно до функціональних обов`язків командира відділення, старший солдат ОСОБА_1 в мирний і воєнний час відповідає за успішне виконання відділенням завдань за призначенням, навчання і виховання військовослужбовців відділення, їх військову дисципліну, морально-психологічний стан, охайний зовнішній вигляд, стройову та фізичну підготовку, правильне зберігання, експлуатацію і утримання в належному стані озброєння, техніки та іншого майна відділення, зобов`язаний підтримувати бойову готовність особового складу, озброєння і техніку відділення, навчати і виховувати особовий склад відділення, безпосередньо проводити заняття з бойової підготовки, тренування, спрямовані на підвищення рівня індивідуальної підготовки військовослужбовців та рівня їх фізичної підготовленості, забезпечувати виконання розпорядку дня особовим складом підрозділу, вживати заходів для запобігання вчиненню правопорушень військовослужбовцями відділення, організовувати здійснення заходів із зміцнення здоров`я особового складу відділення, їх фізичної тренованості та загартованості, своєчасно доповідати головному сержантові взводу про захворювання військовослужбовців, проводити підготовку особового складу, озброєння, техніки та іншого майна відділення до занять (стрільб, навчань), виконання завдань за призначенням, підтримувати внутрішній порядок у відділенні, утримувати в чистоті та порядку приміщення і територію, закріплені за ним.
Командир відділення підпорядковується командиру взводу та головному сержантові взводу і є безпосереднім начальником особового складу відділення.
Таким чином, старший солдат ОСОБА_1 відповідно до ст. 34 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та займаної посади є начальником для військовослужбовців особового складу відділення технічного обслуговування бронетанкової техніки ремонтного взводу бронетанкової техніки ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 .
Згідно примітки до ст. 172-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.
У свою чергу, відповідно до вимог вказаних вище нормативних актів, командир відділення технічного обслуговування бронетанкової техніки ремонтного взводу бронетанкової техніки ремонтного взводу військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_1 , будучи за посадою начальником для військовослужбовців особового складу відділення, в розумінні примітки до ст. 172-13 КУпАП являється військовою посадовою особою.
Разом з тим, в порушення вимог ст.ст. 4, 11, 16, 102-1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, які зобов`язують старшого солдата ОСОБА_1 , окрім вищевказаного, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку та дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначені статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, інструкціями, а також зобов`язує бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців, вимог функціональних обов`язків командира відділення технічного обслуговування бронетанкової техніки ремонтного взводу бронетанкової техніки ремонтного взводу, недбало ставлячись до виконання покладених на нього обов`язків, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, 13.08.2021, 20.08.2021 та 25.08.2021 не з`явився вчасно на місце несення служби до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_3 , у зв`язку з чим покладені на нього службові та функціональні обов`язки не виконував.
Крім того, старший солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, без поважних причин та відповідного дозволу командування, 13.08.2021 о 08.00 год. не з`явився вчасно на місце несення служби до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_3 , та до моменту самостійного повернення 14.08.2021 перебував поза межами військової частини; 20.08.2021 о 08.00 год. не з`явився вчасно на місце несення служби до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_3 , та до моменту самостійного повернення 21.08.2021 перебував поза межами військової частини, та 25.08.2021 о 08.00 год. не з`явився вчасно на місце несення служби до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_3 , та до моменту самостійного повернення 26.08.2021 перебував поза межами військової частини.
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи: протоколи про адміністративне правопорушення № № 22, 23 від 31.08.2021, письмові пояснення ОСОБА_1 , копії матеріалів службових розслідувань від 26.08.2021, 27.08.2021 та 30.08.2021, суд вважає, що в діянні ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-15 КУпАП - недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду; ч. 4 ст. 172-11 КУпАП - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової військової служби), тривалістю до десяти діб, вчинене в умовах особливого періоду.
Обставиною, яка відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, є щире розкаяння винного.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, а також те, що він проходить військову службу, під час якої вчинив адміністративні правопорушення і вважає за необхідне накласти на нього стягнення у виді штрафу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283-285, 287-289 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-15, ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 145 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом десяти днів із моменту її винесення.

Суддя Ю.М. Домашенко