Справа № 203/2575/20
Провадження № 3/0203/38/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, Колесніченко О. В., розглядаючи у м. Дніпрі справу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, порушену старшим інспектором з ОІД УПП в Дніпропетровській області, майором поліції, Пяторою Є.В., за протоколом № 346697 в серії ДПР18 про притягнення до відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, народженої у м. Дніпрі, з повною вищою освітою, одруженої, яка має на утриманні малолітню дочку, працює головним спеціалістом по стандартизації і сертифікації технічного відділу ПрАТ «ДМЗ», проживає у АДРЕСА_1 , раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягалася,

ВСТАНОВИВ:

Протокол про адміністративне правопорушенням № 346697 в серії ДПР18 складений 30 червня 2020 року по суті порушення пунктів 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху за обставин дорожньо-транспортної пригоди 19 травня 2020 року о 07 год. 20 хв. на регульованому перехресті у м. Дніпрі під час повороту з односторонньої вулиці князя Володимира Великого на вулицю Юліуша Словацького з двостороннім рухом автомобіля «Рено», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , з чим пов`язані збитки від зіткнення у цей момент з попутним їй автомобілем «Шкода», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який слідував через це перехрестя прямо.

Після заміни судді з 02 квітня 2021 року ця справа розглядається з початку.

ОСОБА_1 своєї вини не визнала повністю і звернулася до судді з поясненнями, які не врахувала посадова особа, яка склала протокол. Зокрема, як і на стадії порушення провадження у цій справі, ОСОБА_1 показала, як за описаних у протоколі обставин місця й часу події 19 травня 2020 року прямувала вранці на роботу, для чого виїхала в напрямку перехрестя з вулицею Юліуша Словацького з прилеглої (прибудинкової) території будинку на вулиці князя Володимира Великого, 22, на її проїзну частину дороги з поворотом ліворуч на крайню ліву смугу з трьох наявних відповідно до нанесеної горизонтальної дорожньої розмітки. З її слів, своїм виїздом на дорогу автомобіль «Рено» за її розрахунками на далеку відстань і швидкість наближення до неї праворуч лише одного сірого автомобіля не створював небезпеки для руху попутному транспорту, а сама ОСОБА_1 не вимикала лівий світловий покажчик повороту, бо на шляху слідування до Січеславської набережної вулиці мала одразу виконати на перехресті на зелений сигнал світлофора поворот ліворуч. За твердженнями ОСОБА_1 , зіткнення транспортних засобі відбулося в умовах двох послідовних контактів з наїздом автомобіля «Шкода» дотично на заднє ліве колесо і крило автомобіля «Рено» з наступним ударом навкоси в його ліве переднє крило та колесо, внаслідок чого автомобіль «Рено» відкинуло праворуч від траєкторії її руху.

Захисник, звертаючи прискіпливу увагу на висунуту потерпілим версію обставин пригоди в обстановці перестроювання автомобіля «Рено» з крайньої правої смуги у крайнє ліве положення на проїзній частині перед перехрестям, уточнив про відстань не більше 15 метрів до перехрестя від виїзду з дворового проїзду, що має викликати розумні сумніви у необхідності та можливості перестроювання ОСОБА_1 на дорозі для зміни декілька раз смуг для руху. Раніше захисник заперечував достовірність позначеного на доданій до протоколу схемі місця зіткнення транспортних засобів, яке за його твердженнями зазначене поліцією приблизно з дописками про його розташування на проїзній частині вже після ознайомлення водіїв з такою схемою та її підписання (а.с. 43-46), але наполягав на русі автомобіля «Рено» у крайній лівій смузі шириною 4,7 м ближче до горизонтальної дорожньої розмітки праворуч до перехрестя, на якому з моменту зміни напрямку руху цей автомобіль до зіткнення подолав відстань десь 5,5-8,3 м на швидкості руху через перехрестя у 20-30 км/г (а.с. 163).

Тим самим, сторона захисту послідовно обстоює позицію невинуватості ОСОБА_1 в обстановці забороненого на перехресті обгону автомобілем «Шкода» ліворуч попутного автомобіля «Рено».

Потерпілий, ОСОБА_2 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за введення судді в оману згідно ст. 384 КК України, показав на слідування на сірому автомобілі «Шкода» набережною вулицею від Старого мосту через р. Дніпро з поворотом праворуч біля ресторану «Поплавок» в напрямку нерегульованого перехрестя вулиць Половицької і князя Володимира Великого, на якому звернув ліворуч з вулиці Половицької у напрямку перехрестя з вулицею Юліуша Словацького, прямуючи на Новий міст через р. Дніпро № 2 вулицею князя Володимира Великого, свідомо викриваючи себе у мотивах схопити на цьому перехресті «зелену хвилю», на режим якої налаштовані світлофорі на протязі всієї цієї вулиці до самого в`їзду на міст № 2 (а.с. 169). Вибір крайньої лівої смуги для руху з трьох наявних потерпілий виправдовував перешкодами на правій смузі у вигляді баків з-під сміття, тоді як на середній смузі рухався автомобіль «Рено» під керуванням ОСОБА_1 . Як слідує з показань самого потерпілого, після зміни сигналів світлофорів на зелений автомобіль «Шкода» без зупинки перетинав перехрестя з вулицею Ю.Словацького прямо на швидкості руху близько 50 км/г і має на дизельному паливі з більшою масою нешвидкий розгін на противагу більш жвавішому на бензині і легшому автомобілю «Рено», який раптово для потерпілого не дав йому дороги, розпочавши на цьому перехресті поворот ліворуч не з крайнього положення, не показуючи завчасно сигнал такого повороту. Зі слів потерпілого, за перший удар ОСОБА_2 сприйняв наїзд аркою переднього правого колеса автомобіля «Шкода» з незначною силою на переднє ліве колесо автомобіля «Рено» в момент повороту на перехресті, від чого автомобілі розлетілися у повітрі в різні боки: автомобіль «Шкода» ліворуч, а «Рено» праворуч, після чого потерпілий відчув друге зіткнення автомобілів задніми частинами, внаслідок якого його автомобіль «Шкода» зазнав подряпини на правій арці заднього правого колеса і відмітини від контакту з аркою заднього лівого колеса автомобіля «Рено». Разом з тим, які фактичні дані зафіксовані на оглядовому фотознімку перспективи вулиці князя Володимира Великого на а.с. 62, і речовим доказом яких обставин використаний цей фотознімок, потерпілий пояснити не зміг, посилаючись на свою забудькуватість і давність подій.

Раніше потерпілий пояснював про зіткнення транспортних засобів, в момент якого автомобіль «Рено» перебував під кутом до краю проїзної частини (межі перехрестя на виїзді), а також виявив обізнаність з неправильною геометричною формою перехрестя (а.с. 56-57), наполягаючи на подоланні автомобілем «Рено» до зіткнення не більше півметра з моменту зміни напрямку руху, що мало місце, коли автомобіль «Шкода» вже в`їхав на перехрестя (а.с. 165)

Представник потерпілого, підтримуючи висунуту версію зміни дорожньої обстановки на аварійну для водія автомобіля «Шкода», якого "підрізав" на перехресті автомобіль «Рено» своїм раптовим поворотом ліворуч, категорично заперечував залишення сліду юзу на асфальтобетонному дорожньому покритті, пояснюючи про роботу гальмівної системи АВС, якою оснащений автомобіль «Шкода», та про зафіксований на вузлових і детальних фотознімках з місця пригоди слід машинної олії, що витекла з його пошкодженого радіатора, який для волочіння чи руху юзом не характерний.

Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визнав неприпустимим в судовій практиці спрощений підхід до розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників, на противагу якому для складання постанови по суті належить з`ясувати відповідно до ст. 280 КУпАП всі обставини, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, в тому числі для відхилення висловлених на свій захист доводів особи і наведених в їх обґрунтування доказів, що можливо лише після проведення ретельної підготовки до розгляду такої справи у відповідності до ст. 278 цього Кодексу.

В порядку підготовки до розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення захисником подане клопотання про призначення комісії експертів для комплексного експертного дослідження, у зв`язку з чим з`ясоване неправильне складення доданих до протоколу інших матеріалів справи. А саме.

За рапортом поліції на місці дорожньо-транспортної пригоди кожен з причетних до неї водіїв на свій захист висунув свою версію зміни дорожньої обстановки, які істотно суперечили одна одній за відсутності жодного очевидця на підтримку будь-якої з цих двох версій (а.с. 2), не дивлячись на що розслідування обставин пригоди обмежилося встановленням даних про особи водіїв і складання схеми (а.с. 4) без належної ретельності до фіксування всіх слідів зіткнення транспортних засобів, а також в описі завданих транспортним засобам пошкоджень, необхідних для усунення очевидних протиріч у поясненнях водіїв експертним шляхом.

Так, на оформленій поліцією схемі, як справедливо відзначив захисник у своїх запереченнях, не зазначене ані місце осипу скла, пластику і фрагментів деталей автомобілів, ані його форма та розташування на проїзній частині, тоді як на доданих до схеми оглядовому, детальному і вузлових фотознімках (а.с. 5) в сукупності з приєднаними до справи такими ж фотознімками сторони захисту (а.с. 54) і потерпілого (а.с. 58-61) відображена наявність на місці пригоди такого роду слідів, що мають істотне значення для висновків експерта про вектор сили удару і розрахунок моменту сили та траєкторії руху транспортних засобів відносно місця їх контакту.

Схематичне зображення місця події на перехресті з прямокутною формою його меж не відповідає істинному утворенню уявними лініями між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з вулиць князя Володимира Великого і Юліуша Словацького у своїй основі паралелепіпеду (а.с. 71), на що обґрунтовано звертає увагу потерпілий у поданих вузлових фотознімках (а.с. 63-65), оскільки для з`ясування траєкторії руху обох автомобілів та оцінки за місцем їх розташування після зіткнення співвідношення з місцем контакту зміни напрямку руху кожним з автомобілів істотне значення має утворення такими уявними лінями в місці їх в`їзду на перехрестя гострого кута з розташуванням місця зіткнення ближче до тупого кута такого паралелепіпеду, особливо у тісному взаємозв`язку з слідами вивертання керма водієм автомобіля «Шкода» праворуч на вузловому і детальному фотознімках (а.с. 58-59).

Суддя безпосередньо за речовими доказами стану асфальтобетонного дорожнього покриття на фотознімках захисту (а.с. 54-55) і потерпілого (а.с. 58) змогла переконатися в наявності слідів, залишених за характером пошкодження вивернутого переднього лівого колеса автомобіля «Рено» від волочіння (юзу) шин автомобільних коліс, початок яких прийнятий за місце зіткнення транспортних засобів.

Натомість, заперечення захисника про дописки в схемі після ознайомлення водіїв з її змістом та неправильно визначене місце зіткнення не виключають достовірність записаних даних вимірювання розташування на дорозі автомобілів і місця їх контакту, оскільки порівняння схеми з її умовною чернеткою (а.с. 53) в сукупності з речовими доказами переконують суддю у виражені ОСОБА_1 своєї згоди з правильністю даних вимірювання шляхом підписання схеми ДТП без жодних застережень лише після того, як до неї були дописані всі нині нанесені на схемі результати проведених вимірювань, через що позначене на схемі розташування місця зіткнення жодних сумнівів не викликає.

Водночас, пояснення свідків захисту викликають обґрунтовані сумніви у першоджерелі їх обізнаності як очевидців події, внаслідок чого відхиляються як явно недопустимі засоби доказування, оскільки заявлені свідками особами не лише пов`язані тривалим спілкуванням у соціальних мережах з ОСОБА_1 (а.с. 91-111), а й надані ними показання, окрім тих відомостей, які вже викладені самою ОСОБА_1 , не містять жодних особливостей чи деталей, характерних подробиць, властивих суб`єктивному сприйняттю очевидцем побаченого або почутого, і до того ж описують у загальних фразах обставини, за яких свідки могли стати очевидцем пригоди. Зокрема, ОСОБА_3 не вказала точну адресу свого робочого місця, до якого прямувала того ранку; не пояснила, чому не залишила своїх контактів поліції на місці розслідування пригоди, а сторона захисту не надала для непрямого підтвердження її показань жодних фактичних даних працевлаштування свідка, табель обліку її робочого часу за 19.05.2020, зняття магазину з сигналізації, відкриття каси тощо.

З огляду на встановлену ширину смуг руху на вулиці князя Володимира Великого по 4,7 м кожна набуває істотного значення загальновідома інформація заводів-виробників про габаритну ширину автомобіля «Рено» не більше 1,76 м і автомобіля «Шкода» в межах 1,8 м, рух яких, таким чином, в межах однієї смуги руху у дорожніх умовах місця події неможна категорично виключати, що залишає розумні сумніви суб`єктивного сприйняття потерпілим попутного руху автомобіля «Рено» ближче до горизонтальної дорожньої розмітки 1.5 п. 34 Правил дорожнього руху, як його рух в іншій середній смузі руху.

При цьому оглядовий фотознімок перспективи вулиці князя Володимира Великого (а.с. 62) визнається речовим доказом оглядовості і видимості у напрямку руху автомобіля «Шкода», що за способом виконання і обраним місцем фотозйомки викликає достатньо вагомі сумніви у правдивості показань потерпілого про його істинний шлях слідування до виїзду на вулицю князя Володимира Великого.

Безспірно ж у справі встановлено лише той факт, що жоден з причетних до пригоди водіїв не застосовував екстреного гальмування, а піддаватися розумному сумніву не може швидкість руху автомобіля «Шкода» не менше як за 50 км/г і швидкість руху автомобіля «Рено» в межах 30 км/г.

Як видно з матеріалів справи, судовий експерт ОСОБА_4 у висновку № 19/104-9/2/22 від 26.03.2021 (а.с. 175-182) встановив віддаленість від місця зіткнення автомобіля «Шкода» в момент виникнення небезпеки для руху водія ОСОБА_2 внаслідок зміни напрямку автомобілем «Рено» на відстані 13,9 м за ширини проїзної частини вулиці Юліуша Словацького всього у 12,4 м, чим спростовується правдивість показань потерпілого про зміну напрямку руху автомобілем «Рено», коли автомобіль «Шкода», нібито, вже в`їхав на перехрестя, хоч би і виключає об`єктивну можливість потерпілого уникнути зіткнення екстреним гальмуванням. Інші ж наявні у справі висновки судового експерта Троценка К. О. від 10.06.2020 та 06.11.2020 (а.с. 17-19, 119-123) очевидно не можуть визнаватися допустимими доказами за ст.ст. 251, 273 КУпАП, оскільки особисті судження експерта і його філософські роздуми з приводу відповідності дій водіїв пунктам правил дорожнього руху та як мали б діяти водії, які не засновані на експертному аналізі обставин змін швидкості автомобілів, інтервалу і дистанції між ними у дорожніх умовах місця події на шляху до зіткнення та їх розташування на дорозі після того, чим були б науково обґрунтовані за законами механіки і динаміки відповідні розрахунки та креслення, у підсумку не містять жодних фактичних даних виявлених природних закономірностей причинно-наслідкового зв`язку і відповідають суто на питання права, розв`язання яких відноситься до виключної компетенції судді.

Описуючи завдані автомобілям пошкодження, поліція припустилася істотної неповноти, зокрема вказавши лише локалізацію таких пошкоджень для автомобіля «Шкода», не розкриваючи характер пошкоджень його заднього правого крила, заднього бамперу праворуч (а.с. 4зворот), які на приєднаних до справи фотознімках чітко не відобразилися, проте мають суттєве значення для висновків про черговість контактування між собою конструктивних елементів автомобілів під час їх зіткнення та характер такого контактування.

Тому для перевірки технічної відповідності пояснень обох водіїв та з`ясування траєкторії руху кожного з автомобілів на перехресті і послідовності їх зіткнення є потреба в технічних наукових знаннях в галузі авто-техніки і трасології, на підставі чого необхідно розв`язати питання про призначення комісії експертів для дачі об`єктивного комплексного висновку згідно з ст. 273 КУпАП.

Таким чином, за наявності підстав для задоволення клопотання захисника про призначення судових експертів не видається за можливе зібрати вихідні дані для проведення експертного дослідження, згідно з істиною, без витребування необхідних додаткових матеріалів з метою усунення наведених вище недоліків матеріалів справи про адміністративне правопорушення, про що належить постановити згідно ст.ст. 245, 246 КУпАП в інтересах з`ясування істинного розташування автомобілів на смугах проїзної частини вулиці князя Володимира Великого в момент їх виїзду на перехрестя з вулицею Юліуша Словацького за об`єктивно можливими траєкторіями руху цих автомобілів з перевіркою показань потерпілого і пояснень особи, яка притягається до відповідальності, на місцевості і в подальшому на їх технічну спроможність експертним шляхом.

Керуючись ст. 278 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Відтворити обстановку і обставини події дорожньо-транспортної пригоди 19 травня 2020 року шляхом слідчого експерименту в умовах перехрестя вулиць князя Володимира Великого і Юліуша Словацького у м. Дніпрі з оформленням протоколу в якому відобразити місце розташування автомобілів «Рено» і «Шкода» в момент зіткнення відносно один одного, а так само кута їх повздовжньої вісі відносно межі перехрестя на виїзді за напрямком руху автомобіля «Рено», з урахуванням того, що уявні лінії меж перехрестя в основі утворюють форму паралелепіпеду.

Виконання постанови доручити УПП Дніпропетровській області у присутності понятих за участі водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та захисника і представника потерпілого, попередивши ОСОБА_2 , що його відмова від участі у такому відтворенні може бути витлумачена на користь сумнівів у винуватості ОСОБА_1 .

Постанова окремому оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Колесніченко