П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 р. Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Макарчук С.М., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бутенки Кобеляцького району Полтавської області, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, інваліда І групи, РНОКПП НОМЕР_1 , інші дані суду не відомі,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Встановив:

26 січня 2021 року о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_1 на вул. Полтавська в с. Бутенки Полтавського (раніше Кобеляцького) району Полтавської області керував автомобілем марки «ЗАЗ-11027», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить йому, ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком результатів медичного огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», показник 0,64%.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнав, пояснивши, що він випив лікарську спиртову настоянку і був зупинений неподалік від власного будинку, однак ліки, які він вживав продаються без рецепта. Прохав не позбавляти його права керування транспортними засобами та прохав зменшити розмір штрафу з огляду на те, що розмір його пенсії менше прожиткового мінімуму і сплата штрафу одним платежем поставить його у скрутне становище.

Окрім зазначеного, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 160043 від 26.01.2021 року, зокрема, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких останній вину визнав і вказував, що 26 січня 2021 року він випив 60 грамів настойки на спиртовій основі та потім сів за кермо (а.с. 2), квитанцією про результати огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810, результат тестування на алкоголь - позитивний 0,64% (а.с. 1), письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , відповідно до яких останній був запрошений в якості свідка при проходженні ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння і підтверджує результати тесту 0,64% (а.с. 5).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , оцінюючи фактичні обставини справи на предмет їх відповідності вимогам чинного законодавства, приходжу до таких висновків.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Квитанція про результати тестування на алкоголь, додана до протоколу, містить підпис ОСОБА_1 та працівника поліції, засвідчує результат тесту ОСОБА_1 0,64 проміле та час проведення тесту: 26.01.2021, 22 година 04 хвилини.

Вказана квитанція є належним та допустимим доказом, жодних сумнівів щодо її змісту не виникає. Зміст квитанції повністю узгоджується з письмовими поясненнями ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 та поясненнями, наданими при розгляді справи судом.

Таким чином, підтверджено, що 26 січня 2021 року ОСОБА_1 керував належним йому автомобілем ЗАЗ-11027 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, надані у судовому засіданні та письмові пояснення особи, яка притягується до відповідальності, письмові пояснення свідка не містять розбіжностей, а у своїй сукупності матеріали справи підтверджують фактичні обставини справи.

Частина 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції Закону України № 1446-VIII від 07 липня 2016 року), передбачає відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння. Санкція цієї норми Закону, застосовна до водіїв наземних транспортних засобів на момент вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення (26 січня 2021 року) передбачала накладення штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

За таких обставин, дослідивши в повному обсязі докази, у їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке виразилося у керуванні особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Як пом`якшуючі відповідальність обставини враховую те, що ОСОБА_1 вперше приягається до адміністративної відповідальності, вину свою повністю визнав, у вчиненому розкаявся, є інвалідом І групи.

Обтяжуючих відповідальність обставин відносно ОСОБА_1 не встановлено.

З урахуванням наведеного, вважаю, що у відношенні ОСОБА_1 , слід обрати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Відповідно до статті 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Згідно з частиною 2 статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Оскільки ОСОБА_1 є інвалідом І групи та отримує мінімальну дохід, обов`язок сплати штраф одним платежем поставить останнього в скрутне матеріальне становище, тому вважаю за необхідне розстрочити йому сплату штрафу на 6 місяців.

Прохання ОСОБА_1 не застосовувати до нього позбавлення права керування транспортними засобами є безпідставним, оскільки закон не визначає таке стягнення як альтернативне, а тому його застосування є обов`язковим.

Відповідно до частини 1 статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У зв`язку з наведеним, з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень.

Керуючись статями 8, 40-1, 130 (в редакції Закону України № 1446-VIII від 07 липня 2016 року), 280, 283, 288-289, 301, 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього стягнення виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Розстрочити виконання цієї постанови в частині сплати штрафу за вчинене адміністративне правопорушення, строком на шість місяців зі сплатою штрафу рівними частинами: по 1700 (одній тисячі сімсот) гривень до останнього числа кожного місяця.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 копійок.

Роз`яснити, що у разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду відповідно до частини 2 статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду або через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя