ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2021 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Бородіна Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає АДРЕСА_1

за ч. 1 ст.184 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 08.07.2021року, ОСОБА_1 неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання неповнолітнього онука, в наслідок чого останній 29.06.2021року о 17.00 год. за адресою м. Харків вул. Нижегородська б.29 залишився без нагляду та впавши отримав травму.

ОСОБА_1 до суду не з`явилась, повідомлялась належним чином.

Так, статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.184 КУпАП, відповідальність за якою настає в разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцію, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Так, суб`єктами відповідальності за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАПє батьки або особи, які їх замінюють.

Статтею 150 Сімейного кодексу України саме на батьків покладено обов`язки щодо виховання та розвитку дитини.

Відповідно до ст. 265 Сімейного кодексу України баба, дід зобов`язані утримувати своїх малолітніх, неповнолітніх внуків, якщо у них немає матері, батька або якщо батьки не можуть з поважних причин надавати їм належного утримання, за умови, що баба, дід можуть надавати матеріальну допомогу.

Вказана правова норма не покладає на бабу обов`язків щодо догляду та виховання малолітніх онуків .

До матеріалі справи додано свідоцтво про народження дитини, в якому в графі мати зазначено ОСОБА_2 , в графі батько- ОСОБА_3 .

Також в матеріалах справи наявні письмові пояснення матеріди дитини ОСОБА_2 , в яких остання зазначає, що мешкає разом зі своєю матір`ю та своїм сином ОСОБА_4 , 29.06.2021року вона пішла на роботу та залишила дитину зі своєю матір`ю тобто бабусею дитини, згодом їй зателефонувала мити та повідомила, що дитина стрибнула з кроваті та зламала руку.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , адже остання є бабою дитини , та не є особою, яка замінює батьків (опікуном тощо), а тому не є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, керуючись ст. ст. 184 ч. 1, 221, 283, 284, 285, 287-289, 294 КУпАП, суд,-

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 статті 184 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Бородіна