КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року м. Київ

Справа 761/16765/21

Апеляційне провадження № 33/824/3462/2021

Категорія: ч.1 ст. 130

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В. розглянувши в залі суду у відкритому судовому засідання клопотання про поновлення строку за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 31 травня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Туркменістану, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13 квітня 2021 року приблизно о 00 год. 18 хв. водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Yamaha Jog», без номерного знака по вул. Повітрофлотський пр. 4, в м. Києві.У ході спілкування з водієм було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: блідість обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в кабінеті у лікаря-нарколога, куди був доставлений працівниками поліції відмовився чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 31 травня 2021 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 31.05.2021 року скасувати погстанову та закрити провадження у справі.

Зазначає в апеляційній скарзі, що про дату та час засідання в суді першої інстанції повідомлений не був, після звернення до юриста через деякий час тільки дізнався, що справа вже розглянута.

Вказує, що звернувся до суду 24.06.2021 року де ознайомився з постановою про притягнення до відповідальності і відразу подав апеляційну скаргу. А тому вважає, що строк не пропущено і просить поновити строк на оскарження, апеляційну скаргу відповідно до відмітки на поштовому конверті подав 04.07.2021 року.

З постановою Шевченківського районного суду не згодний, так як вона була винесена без врахуванням обставин, які мають суттєве значення для справи та без особи яка притягується до віповідальності, що є порушенням права на захист.

Зазначає, що в протоколі вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у кабінеті у лікаря-нарколога, але це не відповідає дійсності так як він погодився їхати до лікарні. З боку поліцейських був застосований психологічний тиск. Під час огляду лікаря українську та російську мову не розумів, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не усвідомлюючи наслідків.

Посилається на те, що судом порушено норми процесуального та матеріального права, згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Перевіривши матеріали справи , заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 , перевіривши доводи скарги, приходжу до наступного висновку.

Клопотання про поновлення строку необхідно задовольнити, так, як строк пропущений з поважних причин. Особа, яка притягується до відповідальності, дізналася про постановлене рішення тільки 24.06.2021 року, що вбачається з розписки в матеріалах справи. 04.07.2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, відповідно до відмітки на поштовому конверті. Відомості про направлення копії постанови в матеріалах справи відсутні.

Стосовно доводів скарги, щодо безпідставності притягнення особи до адмін відповідальності, тов цій частині скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 278 КУпАП передбачають, що суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

За вимогами п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, суд при розгляді справи по суті вказаних вимог закону дотримався.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, і є правильним.

Зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №209221 від 13.04.2021, в якому зазначені ознаки наркотичного сп`яніння, що стали підставою для пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я; даними відеозапису з нагрудних камер працівників поліції в обсязі, долученому до матеріалів провадження;

ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що підтверджується його підписом в протоколі про адміністративне правопорушення. Будь-яких заперечень з приводу обставин викладених в протоколі ОСОБА_1 на місці зупинки та оформлення протоколу не зазначав.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Відповідно до ст.. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Надаючи оцінку зібраним у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що вони відповідають критерію належності, допустимості та достатності, а тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи скарги про те, що ОСОБА_1 в день затримання не перебував в стані наркотичного сп`яніння, колегія суддів не приймає, так як відмова від проходження дослідження на стан наркотичного сп`яніння є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтвердив, що він відмовився в кабінеті лікаря проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння. На запитання з якої причини останній відповів: что єто за прикол почему я должен тратить время".

Статтею 68 Конституції України передбачено, що незнання закону не звільняє від відповідальності. Тобто, незнання ОСОБА_1 закону, відповідно до якого відмова в проходженні тесту на стан наркотичного сп`яніння є правопорушенням, не звільняє його від відповідальності, оскільки він визнав, під запис на камери та в суді, що дійсно відмовився від проходження такого тесту у медичному закладі.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону Шевченківським районним судом міста Києва, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Доказів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом у апеляційній скарзі не наведено.

Істотних порушень закону, які б слугували підставою для скасування рішення суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.

Аналізуючи встановлені обставини справи та досліджені докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 31 травня 2021 року залишити без змін.

Керуючисьст. 294 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва 31 травня 2021 року - задовольнити.

Поновити строк ОСОБА_1 на апеляційне оскарження .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва 31 травня 2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київськогоапеляційного суду О.В. Желепа