ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1395/21 Справа № 203/1634/21 Суддя у 1-й інстанції - Вусик Є. О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника митниці Карпенка Олександра Григоровича на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2021 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 483 Митного кодексу України

за участю:

представника митниці Матченко С.Б.

захисника Зіменко І.А.

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2021 року провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з постановою суду першої інстанції, митний орган склав протокол стосовно ОСОБА_1 за те, що він вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю брухту бронзи, вагою 21 751 кг, вартістю 29 146, 34 доларів США (що складає 764 509,87 грн. по курсу НБУ на день переміщення товару через митний кордон України 27.04.2018), шляхом подання митному органу як підстави для переміщення та митного оформлення документів (Додаток № 36 від 23.04.2018 до контракту № 1509/2017 від 15.09.2017 «Уточнююча відвантажувальна специфікація № 34», сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 23.04.2018 № А112.005300), що містять неправдиві відомості щодо одержувача вищевказаного товару - бельгійської компанії «METALLO-CHIMIQUE N.V.». Вказані дії ОСОБА_1 митним органом кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 МК України.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що протокол про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 головним державним інспектором відділу оперативно-аналітичної роботи управління забезпечення протидії митним правопорушенням Дніпровської митниці Держмитслужби було складено лише на підставі листа митних органів Королівства Бельгії, який міститься в матеріалах справи в копії на іноземній мові, перекладений на українську з позначкою неофіційний переклад. Тобто, в порушення вимог ст. ст. 495, 508, 510 МК України, посадові особи митного органу не провели належної перевірки, як того вимагає Митний кодекс, а лише скористалися, без перевірки достовірності повідомлених фактів, інформацією, яка їм була надана шляхом неофіційного перекладу листа митних органів Королівства Бельгії для складання протоколу про порушення митних правил, що вказує на необ`єктивність, неповноту та однобічність провадження у даній справі.

Крім цього, суд також вказав й на те, що протокол про порушення митних правил складався за відсутності ОСОБА_1 , без залучення свідків, що є порушенням права на захист.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник митниці просить постанову суду скасувати та прийняти нову про визнання ОСОБА_1 винуватим в порушенні митних правил та накласти стягнення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

Зазначає, що 14.01.2021 до Дніпровської митниці Держмитслужби надійшов лист Державної митної служби України від 13.01.2021 № 08-1/20-02-01/7.5/425, яким на адресу Дніпровської митниці скеровано відповідь митних органів Королівства Бельгії в якій зазначено, що компанія «METALLO-CHIMIQUE N.V.» зареєстрована за вищезгаданою адресою та з 09.03.2017 компанія змінила свою назву на «METALLO BELGIUM NV», зазначена компанія «METALLO BELGIUM NV» не здійснює жодної економічної діяльності за кордоном від свого імені, товари згідно умов зовнішньоекономічного договору № 1509/2017 від 15.09.2017 не були доставлені до компанії «METALLO BELGIUM NV» та компанія «METALLO BELGIUM NV» не змогла знайти жодних даних про це у своїх цифрових системах, ТОВ «АЛЬФА ГРЕЙТ» з України та компанія «STREAMGOLD BUSINESS PARTNERSHIP» з Канади повністю невідомі компанії «METALLO BELGIUM NV».

Вказує, що зазначені документи у своїй сукупності були належним чином перевірені посадовими особами митного органу, у точній відповідності до вимог МК України та КУпАП та зроблено висновок про їх достовірність та достатність для складення протоколу про порушення митних правил.

При цьому, зауважує, що суд не врахував наявність двох перекладів (неофіційного та офіційного) листа митних органів Королівства Бельгії, які підтверджують обставини, викладені в протоколі про порушення митних правил.

Також зазначає, що ОСОБА_1 отримував запрошення до митного органу для складання протоколу про порушення митних правил, однак у визначені дату та час не з`явився, тобто не скористався своїм правом надати пояснення, що не може свідчити про те, що працівниками митниці було порушено його право на захист.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні представник митниці підтримав апеляційну скаргу і з підстав, викладених в ній просила її задовольнити, постанови суду, скасувати та прийняти нову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення.

Захисник Зіменко І.А. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність, просила відмовити в її задоволенні, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та дату апеляційного розгляду, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, захисник пояснила, що останній просив розглядати справу без його участі та за участю захисника.

Мотиви апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно зі ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно зі статтею 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Викладене також узгоджується зі ст. 251 КУпАП, відповідно до якої докази встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами..., а також іншими документами.

Крім того, згідно зі ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, полягає у переміщенні або вчиненні дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Вищезазначені обставини судом першої інстанції належним чином з`ясовано належним чином, а тому доводи апеляційної скарги представників митниці про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, не відповідають фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріали справи про порушення митних правил не містять даних, які б підтверджували факт проведення належної перевірки посадовими особами митного органу на підставі обставин, викладених в листі, що надійшов з Королівства Бельгії щодо можливих порушень ТОВ "АЛЬФА ГРЕЙТ".

Апеляційний суд вважає обґрунтованим такі висновки суду першої інстанції, які узгоджуються з матеріалами справи.

Так, ОСОБА_1 інкримінується дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення та митного оформлення документів:

- Додаток № 36 від 23.04.2018 до контракту № 1509/2017 від 15.09.2017 «Уточнююча відвантажувальна специфікація № 34»;

- сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 23.04.2018 № А112.005300).

Зазначені документи за твердженням митниці містять неправдиві відомості щодо одержувача вищевказаного товару - бельгійської компанії «METALLO-CHIMIQUE N.V.».

Відповідно до Графи 8 "Одержувач" пункту 1 «Поміщення товарів у митні режими експорту, реекспорту, переробки за межами митної території України, тимчасового вивезення та поміщення українських товарів у митні режими митного складу, вільної митної зони, безмитної торгівлі» Розділу ІІ «Заповнення граф митних декларацій», Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 № 651, якщо відповідно до умов зовнішньоекономічного договору (контракту)..., нерезидент - сторона зовнішньоекономічного договору (контракту)... не є одержувачем, у графі зазначаються відомості про одержувача і вчиняється запис: "Див. доп.", а в доповненні наводяться відомості про нерезидента - сторону зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту).

Як слідує з декларації UA112080/2018/009544 (а.с. 10), в графі 8 «Одержувач» зазначена компанія «METALLO-CHIMIQUE N.V.», а в доповненнях «До графи 8» "STREAMGOLD BUSINESS LIMITED PARTNERSHIP", яка відповідно до контракту № 1509/2017, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с. 12-15) є контрагентом ТОВ «Альфа Грейт».

Відповідно до Додатку № 36 від 23.04.2018 до контракту № 1509/2017 від 15.09.2017 «Уточнююча відвантажувальна специфікація № 34» та сертифікату з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 23.04.2018 № А112.005300) вантажоодержувачем є «METALLO-CHIMIQUE N.V.».

Із вищевикладених документів слідує, що вантажоодержувача визначає саме покупець товару, в даному випадку "STREAMGOLD BUSINESS LIMITED PARTNERSHIP".

У своїх письмових поясненнях, які були надані до суду першої інстанції захисник Мокляка Д.В. зазначила, що між канадською компанією "STREAMGOLD BUSINESS LIMITED PARTNERSHIP" та естонською компанією Alloys OU було укладено контракт про купівлю-продаж лому та відходів кольорових та чорних металів та, відповідно, експортований з України ТОВ Альфа Грейт товар був перепроданий компанії Alloys OU, яка, в свою чергу продала його бельгійській компанії Metallo-Chimique N.V..

З огляду не викладене, є зрозумілою та обставина, що бельгійській компанії не відомі фірми з України та Канади, оскільки вони не являються прямими контрагентами та не перебувають в договірних відносинах.

В підтвердження зазначених обставин захисником до суду першої інстанції було надано копію контракту №1509/17 від 15.09.2017 року, укладеного між канадською компанією «Stream gold Business Limited Partnership» та естонською компанією Alloys OU.

Крім того, на підтвердження цих обставин захисником також було надано відповідь компанії Metallo-Chimique N.V., з офіційним перекладом, відповідно до якої остання повідомила про те, що дійсно ними від естонської компанії Alloys OU було отримано поставку брухту бронзи, які прибули на автомобілях, в тому числі з реєстраційними номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

В апеляційній скарзі представник митниці як на підставу відповідальності ОСОБА_1 посилається на відповідь митних органів Королівства Бельгії від 04.12.2020 року вих. №19/S/002025, відповідно до якої компанія «METALLO-CHIMIQUE N.V.» не здійснює жодної економічної діяльності за кордоном від свого імені та, що товари не були доставлені на адресу цієї компанії, а також на копії додатку, сертифікату, митної декларації.

Однак без проведення належної перевірки зазначених в них відомостей вони не можуть бути взяті до уваги як докази вини. Те, що перевірка зазначених обставин у цих документах є неповною , - суд першої інстанції навів достатні мотиви.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, а відповідно і складу правопорушення.

В той же час, апеляційний суд не може погодитись з рішенням суду першої інстанції про не прийняття до уваги наданого представником Запорізької митниці перекладу листа митних органів Королівства Бельгії, який здійснено перекладачем Оробей Я.І. «Бюро переводов «Европеревод», з тих підстав, що до нього не додано оригіналу зазначеного листа, з якого було зроблено цей переклад, а також, що не містять оригіналу листа митних органів Королівства Бельгії і матеріали справи відносно ОСОБА_2 .

Апеляційний суд вважає такі висновки помилковими, оскільки оригінал листа митних органів іноземної держави може існувати в одному примірнику, тоді як протоколів (проваджень) про адміністративне правопорушення стосовно однієї особи може бути декілька. Крім того, згідно за правилами документообігу не забороняється долучати до справи копію документа, завірену належним чином, а у випадку виникнення сумнівів в достовірності відомостей, викладених в такому документі, суд за клопотанням сторони провадження, яка ставить під сумнів такі відомості, може витребувати для огляду і порівняння з копією оригінал такого документа.

Не погоджується апеляційний суд і з висновками суду першої інстанції про порушення порядку складення протоколу, а саме, що протокол відносно ОСОБА_1 складався за його відсутності, без залучення свідків.

Як зазначає суд в своїй постанові з посиланням на ч. 2 ст. 494 МК України, протокол про порушення митних правил повинен містити дані, зокрема прізвища та адреси свідків, якщо вони є.

Згідно із ч. 3, 4 ст. 494 МК України, на яку посилається суд першої інстанції, протокол підписується посадовою особою, яка його склала. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками.

Твердження суду, що протокол, в порушення вищезазначених вимог, не містить пояснень ОСОБА_1 , оскільки останній не надавав зовсім ніяких пояснень, що не узгоджується з правом на захист та є істотним порушенням прав людини, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки той факт, що ОСОБА_1 не надавав пояснень, є наслідком його волевиявлення та бажанням скористатись своїми процесуальними правами.

Так в матеріалах справи є поштові повідомлення про вручення ОСОБА_1 та його родичам запрошення для явки до митного органу для надання пояснень, проте останній на них не з`являвся. Не скористався ОСОБА_1 своїм правом надання пояснень і в судах першої та апеляційної інстанції, тому таку його позицію по справі не можна розцінити, як порушення його права на захист.

Разом з тим, такі висновки суду першої інстанції не вплинули на законність та правильність рішення суду про закриття провадження у справі за недоведеністю складу адміністративного правопорушення, тому в даному випадку не можуть бути самодостатньою підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки митним органом не доведено обставин вчинення останнім дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів та митного оформлення документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товарів.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що митницею не надано будь-яких доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника митниці, оскільки наведені останнім доводи є непереконливими і не спростовують висновків суду першої інстанції.

При перевірці справи в апеляційній інстанції також не було виявлено порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке б могло потягти за собою зміну чи скасування постанови.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 5 ст. 529 Митного кодексу України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника митниці Карпенка О.Г. залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун