Справа № 364/665/21
Провадження № 3/364/251/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2021 року, суддя Володарського районного суду Київської області Ткаченко О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від відділення поліції № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце роботи не повідомив, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.ст. 130 ч. 1, 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 175520 від 29.07.2021 року та серії ДПР18 № 175522 від 29.07.2021 року, громадянин ОСОБА_1 29.07.2021 року, близько 00 годин 20 хвилин, по вул. Миру в смт Володарка, Київської області, керуючи транспортним засобом марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «ВАЗ- 21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . Від проходження освідування в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5, 12.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, не з`явився.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП визнав повністю та вказав, що дійсного того дня від їхав від стадіону «Колос» та ненадав перевагу в русі транспортному засобі«ВАЗ- 21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . Від ОСОБА_5 він дізнався що той має продавати свій траснспортний засіб і він запропонував його купити за 50 тисяч гривень, на що ОСОБА_5 погодився. Обидва транспортні засоби по приїзду евакуатора були відвезені до нього додому.

Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП він не визнає та вказав, що йому пропонували пройти освідування за допомогою приладу «Драгер» на що він відмовився , тому що не довіряє працівникам поліції та даному приладу, оскільки він не знав чи використовувався вже даний прилад він не був впевнений на його цілісності. Працівники поліції йому не пропонували пройти освідування на стан сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я. На його думку, в медичному закладі він би пройшов дане освідуванняв в тому випадку, коли йому працівниками поліції було б запропоновано пройти таке освідування. ОСОБА_1 в судовому засіданні вказав, що він ніколи не вживає алкоголь коли керує транспортним засобом.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Пономарьов А.О. в судовому засіданні вказав, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 передбаченого ст. 124 КУпАП складено вірно, без будь-яких зауважень. А в протоколі, який складений працівниками поліції про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 передбаченого ст. 130 КУпАП є певні неточності і слід вважати, що він складений з порушеннями, на що дав письмові пояснення які приєднані до матеріалів справи, а саме: від часу вчинення ДТП за показами учасників ДТП із до того часу коли їм пропонувалося пройти освідування сплинуло більше ніж дві години на що вказує і запис годин на відео з нагрудних камер поліцейських; ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, які передбачені Конституцією України та Кодексом України про адміністративне правопорушення; ОСОБА_1 не було запропоновано пройти освідування у визначеному Наказом МОЗ медичному закладі, адже проходження освідування та відмові він такого освідування за допомогою спеціального технічного приладу не є підставою що особа відмовилася від такого освідування. Отже є підстави вважати, що кваліфікуюча ознака як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, сп`яніння відсутня. Окрім цього слід ставити під сумнів покази свідка ОСОБА_4 , оскільки працівникам поліції було відомо, що він є дядьком ОСОБА_6 .

З огляду на все викладене просять суду накласти адміністративне стягнення на ОСОБА_7 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, а справу щодо вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву, якою просив розгляд адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 проводити без його участі, претензій не має.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що про дорожню-транспортну пригоду йому стало відомо від самого ОСОБА_2 по телефону, вони з ним довгий час товаришують. Через 5 хв після дзвінка він приїхав до на місце ДТП, о котрій саме годині, він сказати не може, так як не слідкував за годинником. Підозр щодо перебування учасників ДТП в стані алкогольного сп`яніння в нього не було. Він був присутній коли працівники поліції пропонували ОСОБА_2 пройти освідування для виявлення алкогольного сп`яніння приладом «Драгер». Коли пропонували пройти дане освідування ОСОБА_1 , він чітко не чув так як йому заважали різні сторонні звуки, а саме шум машин та інші звуки. В своїх показах наданих в судовому засіданні, свідок ОСОБА_8 вказав що через 20 хвилин, як він приїхав на місце ДТП, учасникам ДТП працівники поліції пропонували пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». На місці ДТП перебувало приблизно чоловік п`ять. Після того, як ОСОБА_1 та ОСОБА_2 запропонували пройти освідування він поїхав додому, десь приблизна о 01:00 год.

Свідок вказав що перед тим, як працівники поліції пропонували пройти освідування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , він підписував якісь документи, які саме він сказати не може, також ствердив що 29.07. 2021 року приблизно о 12:00 год, він був в приміщенні поліції, куди з`явився на виклик поліції для внесення уточнень до протоколу. Своїми показами свідок стверджував, що підписи на документах він ставив в нічний час. Щодо підпису на протоколі та на відмові від проходження свідування він не може ствердити, що це його підпис:- «схожий, але не його».

Свідок ОСОБА_4 суду вказав, що приблизно в 01:00 год, за кілька хвилин після самої аварії, йому зателефонувала мама ОСОБА_9 та повідомила про аварію. Через декілька хвилин він приїхав на місце ДТП. Підозр щодо перебування учасників ДТП в стані алкогольного сп`яніння в нього не було. В жодного учасника ДТП ознак алкогольного сп`яніння не було, даний факт він може ствердити. Коли він прибув на місце ДТП він бачив розбиті машини, працівників поліції учасників ДТП та другого свідка. Про те, що спочатку працівники поліції пропонували пройти освідуванням ОСОБА_2 він чув, а потім ОСОБА_1 , але він стверджувати не буде, бо відволікся на телефонний дзвінок. Пройти освідування учасникам ДТП за допомогою приладу «Драгер « працівники поліції пропонували приблизно о 03:00 год-03:30 год, о 6:00 год він залишив місце ДТП. 29.08.2021 року о 12.30 год він на виклик поліції прибув до відділення поліції для внесення уточнень до протоколу. Коли він приїхав до відділення у кабінеті працівників поліції був вже інший свідок та потерпілий. Той факт, що на ОСОБА_1 був складений протокол він не знав і за якою статтею був складений протокол він також не знав. В ніч коли сталося ДТП також був складений протокол, він ставив підпис на протоколі, але на якому він не знає. Він не чув, що ОСОБА_10 пропонувалося пройти освідування на стан сп`яніння в медичному закладі. Поліція поїхала з місця ДТП приблизно о 05:00 год. Він дочекався поки приїхав евакуатор та забрав транспортні засоби. В судовому засіданні свідок ствердив, що на протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, який складений на ОСОБА_1 стоїть його підпис.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Пономарьов А.О., свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дослідивши диск з відеозаписами з нагрудних відеокамер, вивчивши матеріали справи та додані до них докази, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і повне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст.251КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, -тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно з ст. 130 КУпАП відповідальність за цією нормою настає зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, зазначена норма встановлює презумпцію знаходження водія у стані алкогольного (наркотичного, тощо) сп`яніння, якщо останній відмовився пройти медичний огляд у встановленому законом порядку.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 130 ч. 1 КУпАП, слід зазначити, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 2 ст. 7 КУпАП). Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення (ч. 1 ст. 8 КУпАП).

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 , вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколах про адміністративні правопорушення, а саме - пунктів 2.5, 12.1 ПДР України та наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 130 КУпАП.

Суд критично відноситься до показів свідків, які неодноразово змінювалися коли вони давали свої покази в суді. Слід звернути увагу, що свідки вказали, що вони чітко чули коли працівники поліції пропонували потерпілому ОСОБА_2 пройти освідування на стан сп`яніння приладом «Драгер», а от сам факт що працівниками поліції пропонувалося пройти освідування на стан сп`яніння приладом драгер ОСОБА_1 вони не чули, бо їм заважили сторонні звуки, або вони відволіклися на розмову по телефону. Хоч під час дослідження відео запису нагрудної камери поліцейського чітко видно і чути, що працівники поліції в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пропонували пройти тест на освідування стану сп`яніння, спочатку ОСОБА_2 , який погодився (результат тесту 0%), а потім ОСОБА_1 який відмовився пройти освідування на стан сп`яніння як приладом драгер так і в медичному закладі.

На відео також чітко видно і чути, як в присутності свідків за участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в приміщенні поліції 29.08.2021 року о 12 год 23 хв. складався протокол по ст. 130 КУпАП який вони підписали.

Положення ч. 2 ст. 254 КУпАП визначають, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З огляду на вище викладене, суд критично ставиться на посилання захисника Міщенка В.К. з приводу того, що протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП складено через 10 годин(більш ніж через 2 години) після відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу.

Суд також ставиться критично до посилань захисника Міщенка В.К. на те, що йому не було роз`яснені його права передбачені Конституцією України та Кодексом України про адміністративне правопорушення, а також що не співпадають номери протоколів які складені на ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень передбачених статтею 124 та статтею 130 КУпАП , оскільки а ні самим ОСОБА_1 , а ні його захисником не було подано жодних заперечень та скарг на дії працівників поліції при складанні протоколів про вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, оформленні матеріалів за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участі ОСОБА_11 та ОСОБА_2 . Також а ні ОСОБА_1 , щодо порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженою Постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 та порушення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі Затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395.

Окрім цього, а ні ОСОБА_1 а ні його захисником не були заявлені клопотання з приводу допиту працівників поліції, які виїжджали на місце ДТП та складали адміністративні матеріали, в судовому засіданні, що ставить під сумнів показання ОСОБА_1 і його захисника, з приводу порушень працівників поліції при складанні протоколів та інших матеріалів, які приєднані до протоколу.

Посилання захисника Міщенка В.К. на упередженість свідка ОСОБА_4 , який був залучений працівниками поліції, спростовується оглянутим відео нагрудних камер поліцейського, адже з даного відео чітко видно, що даний свідок не вказує працівникам поліції на їх з ОСОБА_1 родинні зв`язки.

Беручи до уваги вище викладене суддя приходить до переконання, перевіривши наявні матеріали справи порушень при складанні протоколів про адміністративні правопорушення не встановлено.

Інспектором було виконано вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі Затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1355 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженою Постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103.

У зв`язку з наведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та за статтею 130 частина 1 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, сп`яніння.

Відповідно до ст.34, 35 КУпАП, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, судом не встановлено.

Винність ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, підтверджується інформацією зазначеною у протоколах про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 175520 від 29.07.2021 року та серії ДПР18 № 175522 від 29.07.2021 року, схемою місця ДТП від 29.07 2021 року з ілюстраційними таблицями до неї, окрім цього вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративних правопорушень підтверджується відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, що був досліджений у судовому засіданні, який містить фіксацію обставин виявлення 29.07.2021 року працівниками поліції адміністративних правопорушень та складення щодо ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ст. 130 ч. 1 КУпАП, показами свідків, які були допитані в судовому засіданні та зібраними доказами, що містяться в матеріалах адміністративної справи, які досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.

Частини 2 статті 36 КУпАП вказує, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Визначаючи вид адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та враховуючи положення ч. 2 ст. 36 КУпАП приходжу до переконання, що з метою виховання і запобігання вчинення нових правопорушень, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є тяжчим ніж визначене ст. 124 КУпАП. Тому, у виховних цілях та з метою запобігання вчинення нових правопорушень на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, яке у відповідності до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Його ж визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , положення ч. 2 ст. 36 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 454 гривень на такий рахунок: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача - 899998; рахунок отримувача - UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Після набрання постановою законної сили, копію постанови направити до відділення поліції № 4 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області для виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. В. Ткаченко

Постанова набрала законної сили з "_____" __________20__ року.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.