Номер провадження: 33/813/423/21
Головуючий у першій інстанції Позняк В.С.
Доповідач Грідіна Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Грідіна Н.В., за участю секретаря судового засідання Феленко В.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Попової О.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 03.02.2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 454 грн.

В постанові суду встановлено, що 21.11.2020 року, о 00 год. 41 хв., ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Ак. Сахарова, 24 в м. Одесі, керував транспортним засобом «Nissan Primera», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001469 від 21.11.2020 року перебував у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху.

Зміст вимог апеляційної скарги.

26.02.2021 рокуОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, посилаючись на те, що не був повідомлений про час на місце судового розгляду справи, у судовому засіданні присутній не був та копію постанови суду першої інстанції отримав лише 22.02.2021 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову суду першої інстанції скасувати та провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням матеріалів справи.

Також апелянт зазначив, що судом першої інстанції були порушені вимоги ст. 268 КУпАП,його права на захист та доступ до суду, оскільки справа була розглянута без його участі, він не був повідомлений про час та місце розгляду справи, а посилання суду про його повідомлення належним чином не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що розгляд справи відбудеться 26.12.2020 року, а справа була розглянута 03.02.2021 року. Судова повістка взагалі не була направлена судом через відсутність марок на поштові відправлення.

Також ОСОБА_1 зазначає, що наркотичні речовини не вживає, а тому складений лікарем висновок є недійсним.

ОСОБА_1 вказує, що з протоколом не погодився, оскільки він не вживав наркотичних речовин, про що зазначено у протоколі, під час складання протоколу просив надати йому час щоб викликати адвоката, який би був присутній при складанні протоколу, щоб не допустити порушення його прав, однак йому було відмовлено у такому проханні.

Наступного дня після складання протоколу ОСОБА_1 поїхав до медичного закладу, де йому проводили огляд. З метою з`ясування яку саме наркотичну речовину виявили в його організмі, на що лікар повідомив, що було виявлено психотропну речовину фенілетиламін і зазначив, що вказана речовина міститься також у ліках.

ОСОБА_1 вказує, що 21.11.2020 року, у зв`язку з поганим самопочуттям приймав знеболюючи таблетки та таблетки від підвищеного тиску.

Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що з метою встановлення дійсних обставин справи, зокрема, встановлення речовин, що були виявлені в його організмі, їх кількості, та перевірки висновку на стан дотримання вимог Інструкції, за необхідне витребувати у КНП «ООМЦПЗ» Одеської обласної ради акт медичного огляду та допитати в якості свідка лікаря ОСОБА_2 , який проводив огляд.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та просили постанову суду першої інстанції скасувати, та провадження у справі закрити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи клопотання та апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до приписів ст. 277-2 КУпАП, яка передбачає порядок повідомлення про розгляд справи, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Відповідно до ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №063281 від 28.11.2021 року, складеного відносно ОСОБА_1 , останній під особистий розпис був повідомлений про розгляд адміністративної справи у Суворовському районному суді м. Одеси 26.12.2020 року.

Разом з тим, при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 пояснив, що в зазначений в протоколі день та час він в судове засідання не з`явився без поважних причин, з цього часу він не цікавився розглядом справи в суді першої інстанції.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що в матеріалах справи міститься судова повістка про виклик до суду ОСОБА_1 на 03.02.2021 року, що свідчить про дотримання судом першої інстанції вимог, передбачених ст. 277 КУпАП, однак, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вона повернута за відсутністю марок в суді, тобто повістка не була направлена останньому з причин, що не залежали від суду.

Таким чином, з наведених підстав, з урахуванням того, що з матеріалів справи вбачається, що його захисником копія постанови суду від 03.02.2021 року була отримана лише 22.02.2021 року, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження має бути задоволено з огляду на дотримання прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності, з урахуванням положень ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Згідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно до положень ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню, зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення та винність особи в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, безпосередньо дослідив протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №063281 від 28.11.2020 року; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції КП «ООМЦПЗ» ООР № 001469 від 21.11.2020 року, в яких встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, а також рапорт інспектора взводу №1 роти № 8 батальйону 2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції Оргієєвої К.В. про виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння.

Таким чином, відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, суд першої інстанції при розгляді справи в повному обсязі безпосередньо дослідив докази, наявні в матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги щодо неповноти судового розгляду є неспроможними, так як спростовуються матеріалами справи та змістом судового рішення, апелянтом не зазначено конкретно будь-які докази, які не були досліджені судом або їм не було надано оцінки в судовому рішенні.

Для повного та всебічного розгляду справи, а також для перевірки доводів апеляційної скарги, апеляційним судом були повторно досліджені докази, покладені в обґрунтування постанови суду.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №063281 від28.11.2020 року вбачається, щоОСОБА_1 21.11.2020 року, о 00 год. 41 хв., в м. Одесі по вул. Ак. Сахарова, 24, керував транспортним засобом «Nissan Primera», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, згідно висновку КП «ООМЦПЗ» ООР № 001469 від 21.11.2020 року, огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у медичному закладі у встановленому законом порядку, тим самим порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху.

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що знижує увагу та швидкість реакції КП «ООМЦПЗ» ООР № 001469 від 21.11.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд не встановив порушень вимог законодавства, зокрема приписів ст.256 КУпАП, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №063281 від28.11.2020 року, на підставі яких цей доказ може бути визнаний недопустимим доказом.

Також стороною захисту не зазначено жодної конкретної обставини, з якою пов`язані посилання на недопустимість висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що знижує увагу та швидкість реакції КП «ООМЦПЗ» ООР № 001469 від 21.11.2020 року, як доказу.

У судовому засіданні апеляційного суду захисником суду була надана копія акту медичного огляду КП «ООМЦПЗ» ООР № 001469 від 21.11.2020 року, відповідно до якого у пунктах 14-20 були прописані встановлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема у ОСОБА_1 була підвищена активність рухової сфери, жвава міміка, хода у позі Ромберга з похитуваннями, точні рухи виконані ним невпевнено, а також було тремтіння пальців рук.

Крім того, відповідно до пункту 25 акту медичного огляду КП «ООМЦПЗ» ООР № 001469 від 21.11.2020 року, в лабораторних аналізах також було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у наркотичному сп`янінні, яке викликане вживанням фенілетиламіну.

Посилання захисника при розгляді апеляційної скарги на те, що психотропна речовина фенілетиламін міститься в продуктах харчування, ліках, які у день події приймав ОСОБА_1 , а також виробляється організмом людини, не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом, так як при складанні акту медичного огляду КП «ООМЦПЗ» ООР № 001469 від 21.11.2020 року відповідні обставини враховуються при складанні висновку про перебування особи в стані наркотичного сп`яніння.

Також апеляційним судом не можуть бути прийняті до уваги посилання захисника про те, що ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що він наркотичних речовин не приймав, з огляду на акт медичного огляду КП «ООМЦПЗ» ООР № 001469 від 21.11.2020 року, яким було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичному сп`янінні.

Між тим, ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, акту його медичного огляду в КП «ООМЦПЗ» ООР 21.11.2020 року, а також в апеляційній скарзі та при її розгляді в суді апеляційної інстанції не надав жодних доказів про призначення йому ліків з вмістом фенілетиламіну, в зв`язку з чим апеляційний суд не приймає до уваги зазначені доводи захисника.

Апеляційним судом також був досліджений відеозапис, який доданий до протоколу, відповідно до якого встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння в медичній установі проведений відповідно до положень «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/73.

Крім того, дослідженим відеозаписом спростовуються посилання захисника про те, що ОСОБА_1 під час складання протоколу було відмовлено у залученні захисника, оскільки з відеозапису вбачається, що поліцейські під час складання протоколу пропонували ОСОБА_1 надати час для приїзду захисника, однак ОСОБА_1 відмовився та зазначив, що вже пізній час доби та захисник не має можливості приїхати.

На підставі наведеного апеляційний суд вважає, щодосліджені апеляційним судом докази в повному обсязі підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9 а Правил дорожнього руху України.

Посилання захисника, як на підставу для скасування судового рішення, порушення судом першої інстанції вимог ст. 268 КУпАП, зокрема розгляд справи за відсутністю ОСОБА_1 , не впливає на допустимість доказів, покладених в обґрунтування судового рішення, яку визнав суд, з огляду на те, що апеляційним судом був поновлений строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, надана можливість ОСОБА_1 надати пояснення, докази, а також була здійснена перерва у судовому засіданні для надання захиснику часу на отримання з медичного закладу копії акту медичного огляду КП «ООМЦПЗ» ООР № 001469 від 21.11.2020 року, яким встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичному сп`янінні.

Апеляційним судом, з урахуванням наявності в матеріалах справи про адміністративне правопорушення достатньої кількості доказів для вирішення судом справи по суті, а також наданої захисником копії акту медичного огляду КП «ООМЦПЗ» ООР № 001469 від 21.11.2020 року, було відмовлено у допиті в якості свідка лікаря ОСОБА_2 , який проводив огляд ОСОБА_1 , оскільки при наявності зазначених доказів захисником не було належним чином обґрунтовано необхідність такого допиту, не було зазначено у чому саме виникла потреба у допиті лікаря.

Таким чином, під час перевірки доводів апеляційної скарги апеляційним судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, які б тягнули визнання його недопустимим доказом. Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять фактичних даних, на підставі яких суд встановлює подію і склад адміністративного правопорушення, з урахуванням наведених доказів, є неспроможними.

Апеляційний суд в повному обсязі дослідив докази по справи, перевірив правильність наданої їм оцінки в постанові суду першої інстанції, на підставі чого дійшов висновку про те , що зібрані у справі докази узгоджуються між собою, є достовірними, належними, допустимими та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні ним вимог п.2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, підстав для задоволення апеляційної скарги та визнання останнього невинуватим у вчиненні правопорушення не встановлено.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення дотримався вимог статей 245, 280 КУпАП, забезпечив своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин інкримінованого правопорушення в точній відповідності з законом, в повному обсязі перевірив докази наявні в матеріалах справи.

При таких обставинах, відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 03.02.2021 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: Н.В. Грідіна