Справа № 161/1207/21 Провадження №33/802/344/21 Головуючий у 1 інстанції:Філюк Т. М.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю секретарів Ковалько О.М., Білоуса І.Л., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його адвоката Кінах Яни Валеріївни, розглянувши апеляційну скаргу захисника Кінах Я.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 березня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який працює водієм автотранспортних засобів в ФОП ОСОБА_2 , одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення на підстав ст. 36 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 16 січня 2021 року о 17 год. 50 хв. в м. Луцьку на мосту по пр. Перемоги - пр. Соборності, в порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz 200, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога в медичному закладі КП «Волинський медичний центр терапії залежностей Волинської обласної ради», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також цього ж дня о 17 год. 50 хв. в м. Луцьку на мосту по пр. Перемоги - пр. Соборності, керуючи транспортним засобом марки Mercedes-Benz 200, державний номерний знак НОМЕР_1 , на порушення п. 12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з тролейбусом (маршрут 102) марки Богдан Е 231, який зупинився попереду. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням суду, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Кінах Я.В. оскаржує його з мотивів незаконності, неповноти судового розгляду, невірної оцінки доказів, порушення норм матеріального та процесуального права, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування своїх доводів посилається на безпідставну відмову в задоволенні клопотання захисту щодо виклику співробітників УПП у Волинській області, котрі оформляли протокол про вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Сам протокол за ст. 124 КУпАП, на переконання адвоката, є недопустимим доказом, адже у копії цього документа, наданій ОСОБА_1 в графі «суть адміністративного правопорушення» не зазначено статті КУпАП, за якою притягається її підзахисний. Аналогічні доводи захистом висловлювались при розгляді матеріалів місцевому суду, однак не отримали належної оцінки.

Що стосується визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні тим правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, то суд залишив без уваги недопустимість доказів, зібраних з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735.

Зазначає про невірний виклад судом показань свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які насправді не підтвердили і не спростували фактів, які підлягають доказуванню в даній справі, хоч суд зазначив, що їх показаннями підтверджуються обставини, зазначені в протоколах.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 і захисника Кінах Я.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Як видно з матеріалів провадження, строк на апеляційне оскарження особою, яка звернулась з апеляційною скаргою пропущений не був, так як скарга подана в межах 10-денного строку визначеного ст. 294 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності і необгрунтованості постанови судді 1 інстанції, на думку апеляційного суду, є безпідставними.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень, за обставин викладених у постанові судді, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у справі доказами і є обґрунтованим. Судом першої інстанції належними чином мотивовані свої висновки щодо визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння на основі досліджених та перевірених доказів, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема, протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №526750 від 16.01.2021, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 526750 від 16 січня 2021 року, схемою місця ДТП від 16 січня 2021 року, висновком лікаря КП «Волинський медичний центр терапії залежностей Волинської обласної ради», письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відеозаписом з місця події.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про аадміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінивши сукупність зібраних у справі доказів, які підтверджують факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди та керування при цьому транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд 1 інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність його винності у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень і вірно кваліфікував його дії за ст.. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких обґрунтованих, стосовних доказів на спростування викладених у протоколах про адміністративні правопорушення та постанові судді обставин матеріали справи не містять та захистом не надано.

Наведені фактичні дані в своїй сукупності дають можливість чітко відтворити обставини події, які були на момент та після вчинення правопорушень, є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом, а тому суддя знаходить доводи скаржника про те, що відсутні належні та допустимі докази винуватості її підзахисного у вчиненні правопорушень, які тому ставляться у вину надуманими.

Посилання адвоката Кінах Я.В. про вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв саме після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, тобто в такому випадку його дії належало б кваліфікувати за ч.4 ст. 130 КУпАП, суд вважає неспроможними, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, не підтверджені жодним доказом в розумінні ст. ст. 251, 252 КУпАП, і таку версію суд розцінює як сприяння захисником в уникненні клієнтом відповідальності за вчинене.

Апеляційний суд не вбачає порушень при проведенні медичного огляду водія ОСОБА_1 , які можуть вважатись істотними, а наведені суперечності щодо часу складення протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП та зазначеного у медичному висновку за результатами проведеного медичного огляду, який згідно матеріалів складений з 10-хвилинною різницею пізніше, аніж сам протокол, суд розцінює як описку, та в сукупності з іншими доказами у справі цей протокол дає можливість дійти переконання про правильність висновків суду першої інстанції в частині оцінки наданих матеріалів.

Відсутність відеофіксації при проведенні медичного огляду ОСОБА_1 жодним чином не спливає на прийняте рішення.

Протокол серії ДПР18№526749 від 16.01.2021, складений щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП є належним і допустимим доказом у справі.

Апеляційною перевіркою матеріалів справи та постанови суду не встановлено порушень складення матеріалів за вказаним проколом про адміністративне правопорушення, як про це зазначає адвокат Кінах Я.В. Долучена копія протоколу позбавляє суд достеменно встановити наявність чи відсутність у графі «суть правопорушення» відомостей про статтю КУпАП, на підставі якої передбачена відповідальність за скоєння адміністративного правопорушення, про що наведені відповідні мотиви суду.

Що стосується доводів сторони захисту щодо безпідставності відмови в виклику і допиті співробітників патрульної поліції на предмет правильності оформлення матеріалів правопорушень, то такі не впливають на законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції, оскільки наданими матеріалами поза розумним сумнівом доводяться обставини вчинення адміністративних правопорушень.

Зазначені апеляційні доводи про закриття справи суд до уваги не бере, оскільки такі спростовуються сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні, яким судом першої інстанції надано оцінку, як таким, що є належними та допустимими і повністю підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП. Процесуальні недоліки, які мали місце з точки зору адвоката при оформленні матеріалів не спростовують висновки суду про винуватість її підзахисного у вчиненні вищевказаних правопорушень. Слід вказати, що жодних доказів, які б свідчили про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень до суду не подано. А відтак всі доводи про відсутність вини у вчиненні правопорушень суд вважає голослівними і такими, шо спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене.

Враховуючи вищенаведені та зібрані у справі письмові матеріали, які, у відповідності до ст. 251 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення, вважаю, що суд першої інстанції, оцінивши всі докази в сукупності, обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Адміністративне стягнення накладено судом з урахуванням вимог статті 33 та 36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у даному випадку ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду трудовим колективом ФОП ОСОБА_2 заявлено клопотання про передачу ОСОБА_1 на поруки трудового колективу. Враховуючи характер вчиненого правопорушення, а саме керування транпортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, суд не вбачає підстав застосування ст. 21 КУпАП з передачею порушника на поруки, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень та обґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу адвоката Кінах Яни Валеріївни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 березня 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію постанови, у відповідності до ст. 295 КУпАП, протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено

Суддя Волинського

апеляційного суду П.П. Борсук