Провадження номер 3/741/104/21
Єдиний унікальний номер 741/128/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року суддя Носівського районного суду Чернігівської області Гридасова А.М., розглянувши матеріали, що надійшли від ВП Діяльності № 1 Ніжинського районного відділу полоції ГУНП в Чернігівській обасті, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

30.01.2021 року ОСОБА_1 о 02 год. 00 хв. в м. Носівка Чернігівської області по вул. Київській, керував автомобілем марки "ВАЗ", державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер» у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У призначені на 03.03.2021, 25.03.2021, 30.03.2021, 05.04.2021, 26.04.2021 судові засідання ОСОБА_1 не з`являвся, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується власноруч наданими розписками (а.с.27,38,48,49). Своєї вини не визнав. Неодноразово просив суд відкласти розгляд справи. Інших пояснень з приводу скоєного суду не надав.

Адвокат особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в призначені судові засідання на 03.03.2021, 25.03.2021, 30.03.2021, 05.04.2021, 26.04.2021 не з`явився. Неодноразово надавав клопотання про відкладення справи. Письмових пояснень суду не надано.

Виходячи з викладеного, а також приймаючи до уваги, що суддя позбавлений можливості в рамках Кодексу України про адміністративні правопорушення вжити заходів для забезпечення явки учасників процесу в судове засідання, окрім як шляхом направлення судової повістки, явка, особи, яка притягується до відповідальності, налажним чином повідомлена про розгляд справи, не є обов`язковою, суддя визнав за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його представника на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За п. 2.9 «а» ПДР України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення адміністративного правопорушення) настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та встановлює різні покарання для водіїв та інших осіб.

Ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до п.7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_1 не визнав своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вчинення вказаного правопорушення за обставин, встановлених судом, повністю доведено сукупністю доказів, які безпосередньо досліджені та перевірені судом.

Факт вчинення даного правопорушення в повному обсязі підтверджується матеріалами справи та достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення;

- тестування на алкоголь приладу «Драгер», даними роздруківки приладу «Drager Alkotest 6810» від 30.01.2021 року, чек № 314, який склав показник 1,51 ‰;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 30.01.2021 року;

- копією постанови серії БАВ № 023597 від 30.01.2021 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП;

- відеозаписом, який міститься на компакт-диску.

Як вбачається з даних протоколу про адміністративне правопорушення, свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 своїми підписами підтвердили, що ОСОБА_1 в їх присутності проходив освідування на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер».

Долучений до матеріалів справи диск містить відеозапис на якому відображено фіксування освідування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Будь-яких доказів в стростування вини ОСОБА_1 не надано.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»суди застосовують Європейську конвенцію з прав людинита основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей суддя вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП безумовно, "поза розумним сумнівом", доведена матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП до осіб, які не мають права керування передбачено накладення стягнення виключно у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставини, що пом`якшують відповідальність правопорушника, відсутні.

Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, немає.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283-285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 (п`ятдесят чотири) грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України "Про виконавче провадження".

Суддя А.М. Гридасова