ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/2528/21 Номер провадження 33/814/532/21Головуючий у 1-й інстанції Алтухова О. С. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2021 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., при секретарі Ракович Д.Г., за участі: адвоката Салоп Н.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області рок від 05 серпня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює у ВГОСГО «Народна рада», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці,-

в с т а н о в и в :

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним в тому, щовін 14 червня 2021 року о 16 год 15 хв. керував автомобілем Чері Амулет д.н.з. НОМЕР_1 в м. Лубни по вул. Вишневецьких, будучи особою стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами від 13 липня 2020 року на підставі ВП 57885846, чим порушив вимоги ст.31-1 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів».

На підставі наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 ч. 3 КУпАП та застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду. Вказує, що відносно нього не може бути застосоване адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки він працює водієм таксі і зазначене обмеження позбавить його основного джерела заробітку, також зауважує на відсутності в нього батьківських обов`язків.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 3 статті 126 КУпАП, передбачено правопорушення, що полягає у керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Стаття 22 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням і боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Статтею 15 закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у прав керування транспортними засобами.

Таким чином, склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 3 статті 126 КУпАП передбачає умисну форму вини, а саме особа повинна усвідомлювати, що будучи тимчасово обмеженою у праві керування транспортними засобами свідомо продовжує керувати транспортним засобом.

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 126 КУпАП, обов`язково мають містити належним чином засвідчену, уповноваженою на те посадовою особою відділу державної виконавчої служби, копію документу, яким відносно особи, що притягується до адміністративної відповідальності, застосовано відповідне обмеження. А також мають бути долучені документи, які б підтверджували обізнаність особи, щодо якої винесено постанову, про застосування відносно неї відповідного обмеження.

Так, матеріалами справи підтверджено, що копія постанови державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерста юстиції (м. Суми) про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами від 13 липня 2020 року на підставі ВП 57885846 була направлена ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку і отримана ним 16 липня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Наведене свідчить, що ОСОБА_1 було відомо про застосування відносно нього обмежень у праві керування транспортними засобами, однак, будучі обізнаним про існуючі обмеження, свідомо керував транспортним засобом 14 червня 2021 року у м. Лубни Полтавської області за фактом чого було складено відповідний протокол про адміністративне порушення серії ДПР18 № 159195.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність стягнення з нього аліментів на дитину не спростовують висновків місцевого суду, оскільки предметом даної справи є вирішення питання законності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення застосованих постановами державного виконавця обмежень, а не встановлення факту наявності чи відсутності родинного споріднення між особами.

Також недоведеними є твердження ОСОБА_1 , що керування транспортним засобом є його єдиним джерелом доходу, оскільки зазначені обставини не підтверджені належними доказами, які б доводили факт відсутності у скаржника інших джерел доходу.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, мотивованою та обґрунтованою, підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05 серпня 2021 року, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Ю. В. Дряниця