Дата документу 27.08.2021
Справа № 334/4317/21
Провадження № 3/334/1773/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Козлова Н.Ю., розглянувши матеріали, які складені поліцейським УПП в Запорізькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом серії ААБ № 266403 від 12.06.2021 року, 12.06.2021 року о 16-52 годині в м. Запоріжжі на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг вулиці Електрозаводська, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом CHEVROLET AVEO номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по другорядній дорозі позначеної знаком 2.1 (Дати дорогу), не надав дорогу автомобілю ВАЗ 2104 номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі вул. Михайлова, позначеної знаком 2.3 (Головна дорога), в результаті чого скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, потерпілих не має.

Своїми діями водій ОСОБА_1 згідно з протоколом порушив вимоги дорожнього знаку 16.11 Правил дорожнього руху України за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

В ході розгляду справи водій ОСОБА_1 провину у вчиненні ДТП не визнав, вважає що саме водій автомобіля ВАЗ 2104 номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_2 , порушив вимоги Правил дорожнього руху. На підставі цього заявив клопотання про призначення по справі судової авто технічної експертизи для встановлення фактичних обставин справи в даній дорожньо-транспортній пригоді, що потребують спеціальних знань.

Згідно пояснень водія автомобіля ВАЗ 2104 номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_2 , які долучені до матеріалів справи, він рухався по головній дорозі по вул. Михайлова на вул. Дудикіна та потрапив у ДТП з автомобілем CHEVROLET AVEO номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по другорядній дорозі та не надав йому перевагу у русі. Водій автомобіля CHEVROLET AVEO номерний знак НОМЕР_2 , свою провину не визнає. Написано власноруч (а.с.3).

07 липня 2021 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя по справі призначено судову автотехнічну експертизу (а.с.14).

12.08.2021 року на адресу суду надійшли матеріали адміністративної справи у відношенні ОСОБА_1 разом з повідомленням про неможливість надання висновку експерта за результатами проведення судової авто технічної експертизи № 906-21 по адміністративній справі № 334/4317/21.

З повідомлення про неможливість надання висновку експерта вбачається, що дані, які містяться у письмових поясненнях учасників ДТП та вказують на напрямки руху транспортних засобів перед ДТП, співпадають з даними протоколу про адміністративне правопорушення, але суперечить даним схеми місця ДТП. Однак пояснення обох учасників не розкривають в повному обсязі, яким був розвиток події на момент зближення транспортних засобів. За даними, що наявні в наданих на дослідження матеріалах справи про адміністративне правопорушення, дати висновок по поставленим на вирішення удової авто технічної експертизи питанням не надається за можливе.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив суд закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП з тих підстав, що згідно схеми місця ДТП, його автомобіль був на правій полосі головної дороги.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини», п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно ст.. 280 КУпАП, орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяна майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За диспозицією ст. 124 КУпАП відповідальність за нею настає за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Положеннями п. 16.11 ПДР встановлено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

З матеріалів справи порушень вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху, саме водієм автомобіля CHEVROLET AVEO номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 не вбачається.

За вказаних обставин, оцінюючи всі докази в їх сукупності, на внутрішнє переконання суду наведене вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що є підставою, за п. 1 ст. 247 КУпАП, для закриття провадження у даній справі.

Керуючись ст.ст. 8, 27, 34, 35, 124, 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Козлова Н. Ю.