справа № 208/616/21
провадження № 3/208/1571/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області Забєліна О.Л. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , водій трамвая №651,

за ч.1 ст.44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №538601 від 20.01.2021 року, 20.01.2021 року о 06 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 керуючи трамваєм №651 на маршруті №4 де вона працює водієм, здійснювала регулярні перевезення пасажирів знаходячись без засобів індивідувального захісту, а саме захисної маски, що закривають ніс та ріт під час перевезення, чим порушила вимоги постанови КМУ від 09.12.2020 року №1236 .

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду, справи повідомлена згідно діючого законодавства, причину своєї неявки суду не повідомила клопотання не надала.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи записів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положення ст. 44-3 КУпАП передбачають порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В протоколі складеному відносно водія трамвая ОСОБА_1 не зазначено який саме пункт Постанови КМ України від 09.12.2020 р. нею порушено.

Відповідно до, постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 року №1236, установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-

Відповідно до підпункту 10 пункту 2 вказаної постанови на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Виходячи з аналізу наведених норм вбачається, що Постанова КМУ не передбачає обов`язок водія перебувати в захисній масці, а також відповідальності водія за перебування без засобів індивідуального захисту зокрема, респіратора чи захисної маски.

Окрім того, законодавством передбачені ряд порушень, відповідальність за які згідно з ст.44-3 КУпАП можуть нести лише окремо визначені суб`єкти правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про міський електричний транспорт» перевізник - юридична особа, яка в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, здійснюючи експлуатацію та утримання об`єктів міського електричного транспорту. Транспортні послуги - перевезення пасажирів та їх багажу міським електричним транспортом, а також надання інших послуг, пов`язаних з таким перевезенням.

Отже, у даному випадку водій трамвая не є перевізником, який надає транспортні послуги, а є найманим працівником водієм ТЗ, фізичною особою, яка не є суб`єктом правопорушення згідно складеного протоколу.

Тобто в протоколі про адміністративне правопорушення вказане невірне посилання на конкретну норму закону, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, що прямо суперечить принципу правової визначеності, закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ (п. 31 рішення від 28 жовтня 2003 року у справі "Ракевич проти Росії" (Rakevich v. Russia), заява N 589973/00); п. 109 рішення від 13 грудня 2001 року у справі "Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови" (Metropolitan Church of Bessarabia v. Moldova), заява N 45701/99); n. 54 рішення від 23 вересня 1998 року у справі "Стіл та інші проти Сполученого Королівства" (Steel and Others v. the United Kingdom), згідно яких "закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку".

Зокрема, ЄСПЛ нагадує, що "національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві" (п. 33 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Доменічіні проти Італії" (Domenichini v. Italy), Reports 1996-V).

Враховуючи наведене, у моїх діях відсутні, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, порушення п.п. 2 п. 11 Постанови КМ України від 22.07.2020 року № 641 та у матеріалах адміністративної справи не містяться будь-які інші докази, які можуть підтвердити факт вчинення правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

В рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України, Європейський суд з прав людини, що при оцінці доказів суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом» Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Враховуючи норму ст.62 Конституції України щодо того, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.ст.254,257 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, на підставі якого здійснюється розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому, протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказом вчинення адміністративного правопорушення. Однак, саме складання такого із порушеннями вимог ст.256 КУпАП, а також вищевказаних інструкцій є недопустимим доказом в обґрунтування вини. Інших доказів вини ОСОБА_1 до суду не недано.

Враховуючи норму ст.62 Конституції України щодо того, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, вважаю необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ст. 44-3 КУпАП закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючисьст.ст. 7, 22, 44-3, 247, 251, 283-284 КУпАП, суддя ,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя О.Л. Забєліна