Справа № 727/6490/21
Провадження № 3/727/3929/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м.Чернівці Одовічен Я.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КпАП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м.Чернівці надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173-2 ч.2 КпАП України.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 13.06.2021 року серії ВАБ №599761, 13.06.2021 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи у АДРЕСА_1 вчинив стосовно дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме нецензурно виражався в її сторону, погрожував фізичною розправою, шарпав за одяг, чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 , чим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.173-2 ч.2 КпАП України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення визнав частково. Пояснив суду, що дійсно 13.06.2021 року між ним та дружиною виник конфлікт на підставі того, що дружина його приревнувала до іншої дівчини. На сьогоднішній день він з дружиною помирився.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України.

Так, ч.1 ст.173-2 КпАП України предбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідальність за ч.2 ст.173-2 КпАП України передбачена за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.14 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з приписами ст.3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Стаття 28 Конституції України декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «Опуз проти Туреччини» (Opuz v. Turkey) no. 33401/02 від 09 вересня 2009 року Європейський суд з прав людини прийшов до висновку, що насильство в сім`ї не є приватною чи сімейною справою, але є проблемою, яка зачіпає суспільні інтереси, що в свою чергу вимагає ефективних дій з боку держави. Суд також зазначив, що недостатньо мати закони щодо протидії домашньому насильству, більш важливішим є наявність ефективних механізмів їхньої реалізації.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 13.06.2021 року серії ВАБ №599761, письмовими поясненнями потерпілої особи, поясненнями ОСОБА_1 в судовому засідання та постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 20.05.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не надав.

Також судом враховано, що ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав факт сварки між ним та потерпілою.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його майновий та сімейний стан.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 173-2, 283-285 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.2 КпАП України і за його вчинення накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці.

Суддя Одовічен Я.В.