ПОСТАНОВА

Іменем України

31 серпня 2021 року с.м.т.Шевченкове

Суддя Шевченківського районного суду Харківської області Тордія Е.Н.,

розглянувши адміністративний матеріал №637/834/21 (3/637/406/21), який надійшов з ВПД №1 (Шевченкове) Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, не працююча, інд. код НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Роз`яснені права, передбачені ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.63 Конституції України,-

ВСТАНОВИВ :

Стислий зміст та фактично встановлені обставини.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 18 серпня 2021 року, приблизно о 15.40 годині, гр-ка. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , вчинила психологічне домашнє насилля у відношенні дядька ОСОБА_2 , в ході якого висловлювалася нецензурною лайкою. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позиція учасників судового процесу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні вказаного правопорушення не визнала, пояснила, що не погоджується з обставинами, які зафіксовані в протоколі складеного працівниками поліції. Зазначила ,що саме вона, враховуючи неадекватну поведінки дядка по відношенню до своєї матері , а її бабусі, а саме : висловлювання нецензурною лайкою в їх адресу, через знаходження в стані алкогольного сп`яніння. Вона так і незрозуміла з яких підстав та мотивів працівники поліції склали відносно неї адміністративний протокол за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.. Просила викладені обставини врахувати при винесенні стягнення.

Мотиви суду та застосовані правові норми.

Суддя, вислухавши пояснення порушника та вивчивши письмові матеріали справи, встановив, що 18 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до ВПД №1 (Шевченкове) Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області щодо притягнення до відповідальності її дядька ОСОБА_2 щодо вчинення відносно неї та її бабусі домашнього насильства.

З довідки за результатами розгляду звернення від 18 серпня 2021 року перевірку по факту звернення ОСОБА_1 припинено у зв`язку з відсутністю даних, що свідчили б про наявність ознак кримінального правопорушення.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 , свідчать про те, що до своєї бабусі , а до його матері прийшла племінниця, щоб провідати бабусю та між ними виникла сварка із-за спадкового майна, яке залишилося після смерті його батька.

Згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ч.1 ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в ч. 2 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Згідно зі ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено ,що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням визнається умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено ,що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що приводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Норми ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачають настання адміністративної відповідальності саме за вчинення домашнього насильства, конфлікт не є домашнім насильством.

Згідно ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Розам з тим, зібраними у справі доказами не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З події, яка описана в протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАБ №708098 від 26 серпня 2021 року не вбачається, якими саме діями та яке саме психологічне насильство у відношенні свого дядька вчинила ОСОБА_1 , так як з матеріалів справи вбачається, що саме ОСОБА_1 викликала поліцію по відношенню до ОСОБА_2 . Також в матеріалах справи відсутні пояснення бабусі правопорушника та інші докази, які до суду не надані.

При розгляді справи не встановлено обов`язкового елементу складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - завдання або можливості завдання шкоди психічному здоров`ю дружині ОСОБА_4 .

Доводи дядька ОСОБА_2 щодо вчинення відносно нього психологічного насильства не підтверджені будь-якими доказами.

З огляду на вимоги ч.2 ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, суд не може в ході розгляду даної справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

У відповідності до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» (20 вересня 2016 року, заява N 926/08), зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Висновки суду щодо застосування адміністративного стягнення.

Враховуючи, що під час розгляду справи належних та допустимих доказів наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 суду не надано, тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст.7, 9, 245, 247,251, 252, 279, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена Харківським апеляційним судом протягом десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд Харківської області.

СУДДЯ