Справа №589/2435/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Курбанова А. Р.
Номер провадження 33/816/349/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Шостикнського міськрайонного суду Сумської області від 22 червня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 червня 2021 року водій ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що 08 червня 2021 року, близько 21-52 год. в м. Шостка по вул. Озерній він керував автомобілем ВАЗ 21083 д. н. з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп?яніння, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив постанову судді скасувати, а провадження закрити у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог стверджував, що судом не було належно приділено увагу його поясненням з приводу не вживання алкоголю та того, що він з 02 червня 2021 року по 11 червня 2021 року проходив амбулаторно лікування з діагнозом «Реактивний гастрит на фоні розладу шлункового кишкового тракту» та для лікування йому призначено було «Ранітидин», який і став джерелом алкогольних парів із роту. Зазначає і про ігнорування медичними працівниками його вимоги, в медичному закладі, на відібрання біологічного середовища, у зв?язку з цим просить медичний висновок визнати не допустимим доказом.

В судове засідання, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та який подав апеляційну скаргу не з`явився, при цьому він є належним чином повідомленим про дату і час розгляду його апеляційної скарги, про що свідчить відповідне письмове повідомлення, клопотань про відкладення апеляційного розгляду не заявляв, за таких обставин вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову суду, без його участі, що узгоджується з вимогами ч.6 ст.294 КУпАП.

Тому, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і доводи апеляційної скарги, дослідивши протокол про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, п. 2.9. «а» ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови районного суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 174621 від 08 червня 2021 року, складеному уповноваженою на те особою у відповідності до вимог закону, з якого вбачається те, що водій ОСОБА_1 08 червня 2021 року, близько 21-52 год. в м. Шостка по вул. Озерній він керував автомобілем ВАЗ 21083 д. н. з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп?яніння;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до яких у їх присутності водій ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки з газоаналізатора Alcotest 6810 «Драгер» - результат тесту 0,79 ‰. Не погодившись з результатами забажав пройти огляд в медичному закладі, однак медичний висновок також підтвердив факт перебування водія в стані алкогольного сп?яніння;

- роздруківкою з газоаналізатора Alcotest 6810 «Драгер», згідно якого ОСОБА_1 (результат тесту № 1450 -0,79 ‰);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів засвідчений підписами двох свідків, в якому зазначено про наявність позитивної проби з результатом 0,79 ‰;

- висновком КНП «Шосткинська ЦРЛ» щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 71, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп?яніння.

Дослідивши вказані матеріали, в тому числі повторно дослідивши зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушенні вимог п. 2.9 «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо доводів апеляційної скарги з приводу проходження з 02 червня 2021 року по 11 червня 2021 року амбулаторно лікування з діагнозом «Реактивний гастрит на фоні розладу шлункового кишкового тракту» та лікування «Ранітидином», який і став джерелом алкогольних парів із роту, то їх вважати обґрунтованими не можна, оскільки із інструкції для медичного застосування лікарського засобу РАНІТИДИН(RANITIDINE), яке є у вільному доступі в інтернеті вбачається, що даний медичний препарат здатний впливати на швидкість реакції при керуванні автотранспортом або іншими механізмами, а у чутливих хворих при застосуванні препарату можуть виникнути побічні реакції (запаморочення, галюцинації, порушення акомодації), під час прийому препарату слід утриматися від керування транспортними засобами або іншими механізмами. При цьому, спирт полівініловий є виключно допоміжною речовиною у складі цього лікарського засобу і за своєю суттю є штучним, водорозчинним, термопластичним полімером, тобто вказаний хімічний елемент перебуваючи у складі лікарського засобу не може бути причиною такого ступеня алкогольного сп?яніння.

Таким чином, у будь якому разі навіть факт лікування лікарським засобом не може бути підставою для звільнення особи від адміністративної відповідальності, оскільки автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки, а тому особа яка ним керує має особливо уважно підходити до визначення свого стану та здатності у певні кризові моменти швидко реагувати на змінну обстановки на дорозі, у зв?язку з чим стан водія ОСОБА_1 не відповідав не лише вимогам закону, а й свідчив про підвищену небезпеку таких маневрів на дорозі загального користування.

У своєму рішенні від 29 червня 2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloranandFrancis v. theUnitedKingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

У зв?язку з чим, особа яка має намір керувати джерелом підвищеної небезпеки має виважено підходити до своїх дій щодо здатності безпечно здійснювати керування автомобілем і не піддавати небезпеці інших учасників дорожнього руху, чого водієм ОСОБА_1 зроблено не було.

Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення при проведенні медичного огляду на стан сп`яніння, то вони не заслуговують на увагу і задоволенню не підлягають, оскільки порядок проведення такого огляду чітко регламентований законодавством України, зокрема згідно «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 та зареєстрованої в МЮ України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 передбачені випадки окремого відібрання біосередовища (після ДТП, особа перебуває без свідомості) чого в даному випадку не було, а тому працівник медичного закладу мав право самостійно визначати необхідність проведення кожного із етапів медичного огляду, а тому такого роду дії не можна вважати порушенням.

Таким чином, водій свідомо та самостійно, будучи в стані алкогольного сп?яніння сів за кермо автомобіля, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови судді Шостикнського міськрайонного суду Сумської області від 22 червня 2021 року.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 червня 2021 року відносно ОСОБА_1 , залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову судді без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.