ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/373/21 Справа № 707/1581/21 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий по І інстанції Смоляр О. А. Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М. О.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2021 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., з участю представника ОСОБА_1 - адвоката Короля О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Короля Олега Анатолійовича на постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 29 липня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 04.07.2021 року о 23 год. 35 хв., в с. Хацьки, по вул. Шевченка, керував транспортним засобом марки «ИЖ-Юпітер 5» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її такою, що винесена з порушенням норм процесуального права, представник ОСОБА_1 - адвокат Король О.А. подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 29.07.2021 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі за відсутністю в діях складу правопорушення. Одночасно, просив поновити строк на апеляційне оскарження, так як пропущений з поважних причин, оскільки копію оскаржуваної постанови сторона захисту отримала 09.08.2021 р., шляхом моніторингу ЄРСР.

Апеляційні вимоги мотивував тим, що при прийнятті рішення суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, підійшов формально до вивчення матеріалів справи, не сприяв повному, обєктивному та неупередженому її розгляду. Так, суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 чим порушив його право на захист. Зазначає, що в порушення ч.2 ст.266 КУпАП відеозапис, що здійснювався під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, працівниками поліції не долучено, свідки зазначені в матеріалах, також не були присутні під час проведення огляду, а зробили підписи вже у заповнений протокол.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Короля О.А., який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, вивчивши матеріали провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга останнього не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що в ході судового розгляду та на час винесення оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні, а саму постанову сторона захисту фактично отримала 09.08.2021 р., вважаю справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку

посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію представника ОСОБА_1 - адвоката Короля О.А. про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 495103; поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Разом з тим, в судовому засіданні апеляційної інстанції був переглянутий диск з відеозаписом на якому зафіксовано момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , відмову останнього від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а також відмову від такого огляду у медичному закладі. Крім того, на відеозаписах зафіксовано процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.5).

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відтак, доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути ОСОБА_1 установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Що стосується доводів апелянта про те, що свідки зазначені в матеріалах справи не були присутні під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, спростовуються переглянутим в судовому засіданні апеляційної інстанції відеозаписом подій від 04.07.2021 р. за участі ОСОБА_1 .

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 09 липня 1997 року). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20 травня 2010 року).

Згідно сукупності досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою, судом вірно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмови від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння, що становить самостійний склад адміністративного правопорушення за вказаною статтею.

Таким чином, фактичні обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП судом першої інстанції встановлені цілком вірно.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд дійшов висновку про правильність встановлення уповноваженою посадовою особою факту відмови ОСОБА_1 - особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що стало підставою для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Будь-які докази відсутності вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і правопорушником суду апеляційної інстанції не надані.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена зібраними та перевіреними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, та які узгоджуються між собою та у своєму взаємозв`язку і у своїй сукупності повністю доводять вину ОСОБА_1 .

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника є розмірним до вчиненого і справедливим.

Що стосується доводів апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом у справі, то ці доводи спростовуються відеозаписами, на яких зафіксовано момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , відмову останнього від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи обставини справи, вважаю, що постанова судді Черкаського районного суду Черкаської області від 29.07.2021 р. відносно ОСОБА_1 є законною та обгрунтованою, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Королю Олегу Анатолійовичу строк на апеляційне оскарження постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 29 липня 2021 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Короля Олега Анатолійовича залишити без задоволення, а постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 29 липня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Ятченко