Справа №: 398/1865/21
провадження №: 3/398/714/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

"27" квітня 2021 р. Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Коліуш Г.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого УСБУ в Кіровоградській області, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 01.04.2021, бланк серії ВАБ №641243 (далі Протокол), складеним т.в.о. начальника сектору Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції Марцофеєм А.О., ОСОБА_1 , являючись власником зареєстрованої нарізної зброї марки ВУЛКАН-С, № НОМЕР_1 , дозвіл № НОМЕР_2 , дійсний до 10.12.2022 року, 31.03.2021 року близько 23 год. 00 хв. залишив карабін ВУЛКАН-С в автомобілі за адресою: м. Олександрія, вул. Козенко, буд. 2, та виявив його відсутність 01.04.2021 близько 08 год. 00 хв., чим порушив п. 12.12 Наказу МВС №622, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 191 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що, він дійсноє власником мисливської нарізної зброї карабіну ВУЛКАН-С № НОМЕР_1 . 31.03.2021 він здійснював перевезення речей з місця постійного проживання до тимчасового місця проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Серед речей він також перевозив належну йому мисливську нарізну зброю, яка знаходилася у спеціальному чохлі у розрядженому та розібраному стані, і яку він мав намір відповідно до вимог чинного законодавства зберігати у місці тимчасового проживання, надав клопотання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи, суд приходить до такого.

Диспозицією ч. 1 ст. 191 КУпАП як адміністративне правопорушення передбачено порушення правил зберігання, носіння або перевезення нагородної, вогнепальної мисливської чи холодної зброї, а також пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду і бойових припасів громадянами, які мають відповідний документ дозвільного характеру, виданий уповноваженим державним органом на зберігання зазначеної зброї.

Вказаною нормою передбачено три ознаки об`єктивної сторони цього адміністративного правопорушення, а саме: 1) порушення правил зберігання нагородної, вогнепальної мисливської чи холодної зброї, а також пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду і бойових припасів громадянами, які мають відповідний документ дозвільного характеру, виданий уповноваженим державним органом на зберігання зазначеної зброї; 2) порушення правил носіння такої зброї і бойових припасів; 3) порушення правил перевезення такої зброї і бойових припасів.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності, в якому згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП повинно бути зазначено, зокрема, суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. При викладенні обставин правопорушення у протоколі вказуються місце та час його вчинення, суть правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, по відношенню до якої складається протокол про адміністративне правопорушення, та які положення законодавства цим порушено.

Суддя вважає, що суть адміністративного правопорушення, викладена в Протоколі, є неконкретною, оскільки не зазначено, яка з об`єктивних ознак вказаного правопорушення інкримінується особі, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 191 КУпАП та порушує право особи, що притягується до адміністративної відповідальності, на захист, передбачене ст. 59, 62 Конституції України та ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, норма ч. 1 ст. 191 КУпАП має бланкетну диспозицію, тобто для з`ясування ознак дії (бездіяльності) необхідно звернутися до підзаконних нормативних актів, які встановлюють відповідні правила. Основним таким актом є Інструкція про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затверджена наказом МВС України від 21.08.1998 № 622 (з наступними змінами) далі за текстом Інструкція.

Відповідно до п. 12.12 вказаної Інструкції, на який міститься посилання у Протоколі, зброя, бойові припаси до неї, основні частини зброї, пристрої та патрони до них, що належать громадянам, мають зберігатися в металевих ящиках, сейфах, спеціально виготовлених для зберігання зброї, за місцем їх постійного проживання або в місцях тимчасового перебування власників (дачних будинках тощо), про що повідомляються органи поліції. При цьому зброя, пристрої мають бути в розрядженому стані.

Отже, під зберіганням зброї у зазначеній нормі розуміється її розміщення за місцем постійного проживання власника або в місцях тимчасового його перебування (дачних будинках тощо).

В Протоколі та матеріалах справи відсутні фактичні дані, які б могли свідчити про те, що ОСОБА_1 здійснював зберігання мисливської нарізної зброї у належному йому транспортному засобі. Більше того, у Протоколі взагалі не зазначено, у чому саме полягає порушення ОСОБА_1 п. 12.12 Інструкції.

Разом з тим, як убачається із матеріалів справи та пояснень ОСОБА_1 , останній здійснював не зберігання мисливської нарізної зброї, а її перевезення з місця постійного проживання до місця тимчасового проживання у належному йому транспортному засобі відповідно до вимог пункту 12.13 Інструкціїу розрядженому стані та спеціальному чохлі. Доказів на спростування такої версії Протокол та матеріали справи не містять. Суддя нагадує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною третьою ст. 62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже, враховуючи, що до Протоколу не додано жодних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст 191 КУпАП, а сам по собі протокол не може бути єдиним доказом вини особи, суддя, невідповідність викладеному в Протоколі складу (фабули) адміністративного правопорушення диспозиції ч.1 ст.191 КУпАП, з урахуванням вимог, передбачених ст. ст. 7, 251, 254, 279, 280 КУпАП, приходить до висновку про відсутність в даному випадку події і складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись п.1 ч 1 ст 247, ст.ст. 283-284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КУпАП, закрити в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Коліуш Г.В.