ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5847/21 Номер провадження 33/814/517/21Головуючий у 1-й інстанції Микитенко В. М. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
Категорія ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

його захисника - адвоката Рохманова В.І.,

потерпілого - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 30 червня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , працюючий у ФОП ОСОБА_3 , РНОКПП не встановлено, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за те, що він 10 червня 2021 року о 10:00 год. в м. Полтаві, по вул. Раїси Кириченко, 15/62, керуючи транспортним засобом SUZUKI VITARA, д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоду іншим учасникам руху, скоїв зіткнення з транспортним засобом РУТА 25, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого вказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність прийнятого рішення фактичним обставинам справи, просив скасувати постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 30 червня 2021 року, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, зокрема, притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, суддею місцевого суду було проігноровано той факт, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стали не його дії, а дії водія маршрутного автобуса РУТА 25, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , який порушив вимоги п.10.3 та 13.3 ПДР України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення апелянта та його захисника, які заперечували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП, є суспільні відносини в сфері власності, об`єктивна сторона передбачає обов`язкове настання наслідків у вигляді майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною і обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони будь-якого складу адміністративного правопорушення є наявність вини особи у скоєнні такого діяння.

Згідно ст.ст.9, 247 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п.п.б п.2.3. ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

У свою чергу, апеляційний суд наголошує, що суд першої інстанції вірно встановив наявність у діях ОСОБА_1 вини як ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, оскільки останній, не заперечуючи факту зіткнення автомобілів, перед початком руху не переконався належним чином, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Належне обґрунтування наявності у діях ОСОБА_1 вини в достатній мірі підтверджується сукупністю доказів, які були досліджені суддею місцевого суду у повному обсязі, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №126612 від 10 червня 2021 року (а.с.1), схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 10 червня 2021 року, підписаною обома учасниками дорожнього руху (а.с.2), та письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.3, 4).

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 вини щодо вчинення дорожньо-транспортної пригоди та відповідно події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Натомість, доводи апеляційної скарги про те, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стали дії саме водія маршрутного автобуса РУТА 25, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , який порушив вимоги п.10.3 та 13.3 ПДР України, є неспроможними та відхиляються апеляційним судом з огляду на таке.

Так, відповідно до п.10.3. ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Згідно положень п.13.3 ПДР України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Однак, апеляційний суд зазначає, що в даній ситуації не можуть бути застосовані вимоги вказаних пунктів ПДР України, оскільки вони передбачають обов`язковість руху одного автомобіля в попутному напрямку відносно іншого учасника дорожнього руху, а автомобіль SUZUKI VITARA, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , під час руху транспортного засобу РУТА 25, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , ще перебував у стоячому положенні і тільки мав намір почати рух.

У свою чергу, твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що він рухався в крайньому правому ряду чи можливо зміщувався в його межах, не відповідають письмовим поясненням самого ОСОБА_1 , які були надані на місці дорожньо-транспортної пригоди, а також відеозапису з камер відеоспостереження, наданого захисником скаржника, з яких чітко видно, що автомобіль SUZUKI VITARA, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , перебував у стоячому положенні, оскільки в цей час висаджував пасажира, і лише, коли транспортний засіб РУТА 25, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 вже рухався у попутному напрямку, останній почав рух автомобіля SUZUKI VITARA, д.н.з. НОМЕР_1 , без подавання сигналу повороту ліворуч.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі не зазначено.

Враховуючи викладене, вважаю обґрунтованим висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ст.124 КУпАП.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 30 червня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.О. Панченко