Справа № 711/4786/21
Номер провадження 3/711/1747/21
ПОСТАНОВА

31серпня 2021 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси Михальченко Ю.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Черкаського районного відділення поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНКПП невідомий,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходяться адміністративні матеріали, які надійшли з Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській областіпро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 18 № 740157 11.07.2021 року о 13.30 год. за адресою: м.Черкаси, бул.Шевченка 305 гр. ОСОБА_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння вчинив психологічне та фізичне насильство відносно гр.. ОСОБА_2 , а саме погрожував фізичною розправою та намагався нанести тілесні ушкодження, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Адвокат Андріяш А.П. в судовому засіданні, вказав, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає. Надав суду пояснення, що події викладені в протоколі ВАБ 18 № 740157 від 11.04.2021 року не відповідають дійсності. ОСОБА_1 дійсно знайомий з ОСОБА_2 , проте в родинних відносинах з останньою ніколи не перебував. Так, між ними 11.07.2021 року виникла словесна суперечка, через наявність боргу. Будь-якого тиску відносно останньої не чинив та не застосовував фізичної сили. А тому вважає, що в діях відсутній склад адміністративного праворушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, тому просить суд провадження закрити.

До початку судового засідання ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою, в якій зазначила, що протокол про адміністративне праворушення, який знаходиться на розгляді відносно ОСОБА_1 дійсно складено на підставі її повідомлення. Проте зазначає, що відомості зазначені в протоколі не відповідають дійсності в зв`язку з тим, що у неї з гр. ОСОБА_1 виник словесний конфлікт на побутовому підґрунті без застосування насильства до неї. Останній не чинив відносно неї, а ні фізичного, а ні психологічного насильства, а тому просить суд закрити адміністративну справу відносно ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю в його діях адміністративного правопорушення. Жодних претензій до ОСОБА_1 вона не має.

Заслухавши доводи адвоката та дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Згідно зіст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції відеозапису, тощо.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, за змістом ст.173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідальність особи настає за умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Згідно ч.1 п.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є особа, якій виповнилося 16 років, і яка вчинила насильство до одного із членів своєї сім`ї, однак в ході судового розгляду було встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в родинних відносинах, крім того відсутні докази що ОСОБА_1 вчиняв дії, внаслідок яких була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілій. Сам по собі протокол не може свідчити про те, що ОСОБА_1 здійснював домашнє насилля, крім того, з письмових пояснень ОСОБА_2 остання заперечує вказану обставину.

Таким чином, обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 за статтею 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративне правопорушення свого підтвердження не знайшли, у зв`язку з тим, що в ході судового розгляду не було встановлено вчинення ОСОБА_1 умисних дій фізичного характеру, внаслідок яких було завдано шкоди фізичному здоров`ю потерпілій ОСОБА_2 , та того що вони перебувають у родинних відносинах, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б стверджували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Інших доказів суду не надано.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у Суду.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Згідно з п.1ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суддя вважає, що відсутні докази на підтвердження складу адміністративного правопорушення, передбаченого статті ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.173-2 ч.1, 247, 254, 256, 279, 283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КпАП України - закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю.В.Михальченко