Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/951/21
Провадження № 3/321/398/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.2021 смт. Михайлівка

Суддя Михайлівського районного суду Запорізької області Кравченко Н.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділення поліції № 3 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03 липня 2021 року серії ААБ № 160506, 03 липня 2021 року о 19 год. 04 хв. в смт Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області по вул. Павлова ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом Honda Dio, державний номер відсутній, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager та медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та повторно протягом року вчинив правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, в повному обсязі.

Оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 160506 від 03 липня 2021 року, який складений належною особою, з дотриманням вимог діючого законодавства,згідно якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких останній визнав факт керування скутером після вживання спиртних напоїв та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які підтвердили відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння; Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписом, постановою Михайлівського районного суду Запорізької області від 15.04.2021 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, повторно протягом року.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України ", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства » від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Докази, які б спростовували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 2 ст. 130 КпАП України, суддею не встановлені.

Так, докази про вчинення ОСОБА_1 правопорушення є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і у своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення, та винуватість в них такої особи.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, повторно протягом року тягне за собою накладення штрафу на інших осіб у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого (ч. 2 ст. 130 КпАП України).

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, який протягом року притягується до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП вдруге, ступінь його вини, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, без оплатного вилучення транспортного засобу (транспортний засіб, яким він керував, не зареєстрований).

На думку суду, саме такий вид стягнення буде достатньою і необхідною мірою відповідальності для запобігання вчиненню нових правопорушень.

При цьому враховано, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, а тому суд позбавлений можливості застосувати до нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, як це передбачено санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.40-1, 283-284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк десять діб, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , у прибуток держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄРДПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Строк пред`явлення постанови до виконання складає три місяці з дати її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів через Михайлівський районний суд Запорізької області.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.О. Кравченко