Справа № 135/881/21
Провадження № 3/135/508/21
ПОСТАНОВА

іменем України

19.08.2021 м. Ладижин Вінницька область

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області відділення поліції №3 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №774741 ОСОБА_1 27.07.2021 в АДРЕСА_2 вчинив відносно своєї колишньої тещі ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилося у виражанні нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 27.07.2021 близько 21 год 00 хв. він не вчиняв ніякого домашнього насильства відносно своєї колишньої тещі ОСОБА_2 . Цього дня він дійсно прийшов за місцем проживання своєї колишньої дружини ОСОБА_3 та привів їх спільну доньку із прогулянки. Колишня теща - ОСОБА_2 у присутності доньки почала висловлюватися в його сторону з негативної сторони. В ході чого між останніми зав`язалася розмова на підвищених тонах. Однак, будь-якої нецензурної лайки чи погроз з його сторони не було, адже поряд стояла його донька. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази на підтвердження його винуватості.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 повністю підтвердила обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначивши, що ОСОБА_1 висловлювався 27.07.2021 в її сторону нецензурними словами. Тому вважає, що відносно неї вчинено домашнє насильство.

Допитаний в судовому засіданні ДОП ВП№3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції Котик В.С. суду пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ним складався через кілька днів після вчинення правопорушення, оскільки ОСОБА_1 перебував за межами міста. Його висновки про винуватість ОСОБА_1 ґрунтувалися на тому, що раніше останній неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, тому в цей раз він також надав перевагу заяві потерпілої, і будь-яким чином не перевіряв доводів ОСОБА_1 про його невинуватість у даному правопорушенні, не зважаючи на те, що він вину свою у цей раз не визнав. Таким чином протокол про адміністративне правопорушення ним сладений лише на підставі заяви потерпілої про вчинення відносно неї домашнього насильства.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до наступних висновків.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 252, 278, 280 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи, а при розгляді справи суддя зобов`язаний з`ясувати: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обставини, які мали місце і стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, повинні бути достатніми для повного розуміння суті правопорушення.

Відповідно до ст. 6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Крім того, відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Разом з тим, згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі - Закон) психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

У ході судового розгляду, факту того, що саме 27.07.2021 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої тещі ОСОБА_2 не встановлено.

Як і факту того, що з боку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надходили погрози та вчинявся психологічний тиск, що викликало у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдало шкоди психічному здоров`ю особи. враховуючи, що об`єктивна сторона ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Уточнювати, редагувати протокол з цього питання суд змоги не має, адже ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

А, інших доказів, які б були належними, допустимими та достатніми, та підтверджували дані вказані у протоколі матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

За таких умов, на думку суду, на цьому етапі, суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій за ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 насильства та психологічного тиску відносно його колишньої тещі ОСОБА_2 є сумнівною, що є не прийнятним, та не кореспондується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», а тому оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважаю, що провадження у цій справі слід закрити на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, який вказує на те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дійсним є лише факт того, що сталась конфліктна ситуація, однак не кожен конфлікт є домашнім насильством у розумінні норм Закону.

Так, конфлікт (лат. conflictus - зіткнення, сутичка) - зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Типи конфліктів: 1. «Реальний конфлікт» - це конфлікт, який об`єктивно існує і адекватно сприймається; 2. «Випадковий, або умовний, конфлікт» - залежить від обставин, що можуть змінюватися, але ці обставини не усвідомлюються конфліктуючими сторонами; 3. «Зміщений конфлікт» - реальний конфлікт, за яким приховується інший конфлікт, що є справжнім чинником конфліктної ситуації; 4. «Помилково дописаний конфлікт» - конфлікт, що помилково тлумачиться; 5. «Латентний конфлікт» - конфлікт, який має відбутися, але не виникає тому, що не усвідомлюється; 6. «Хибний конфлікт» - у цьому випадку реальних підстав для конфлікту не існує, об`єктивно його немає, але він виникає у свідомості конфліктуючих сторін через помилкове сприймання та розуміння ситуації.

Конфлікт - ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Щоб подолати конфліктну ситуацію слід знайти коріння її зародження, визначити сфери, причини і рівень; проаналізувати власні почуття та емоції щодо конфлікту; зрозуміти глибинні інтереси кожного учасника конфлікту; обрати оптимальну модель поведінки; запропонувати ідеї щодо вирішення конфлікту, які задовольняють усі сторони; обрати правильне рішення та втілити його в життя.

Не у компетенції суду урегульовувати конфлікті ситуації в родині у порядку норм КУпАП, так як не кожен конфлікт є домашнім насильством.

У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин визначених п. 1 ст. 247 наведеного Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.173-2,251,252,283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу цього правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Суддя