07.04.2021 Справа № 756/1755/21
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/1755/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2021 Оболонський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Касьян А.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Туровського В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 ),

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

08.02.2021 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов адміністративний матеріал, складений 11.01.2021 заступником командира роти №2 батальйону №3 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції капітаном поліції Радченком Д.М. на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР №011782 стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення судом було встановлено, що ОСОБА_1 11.01.2021 приблизно о 21:10 керувала транспортним засобом марки Hyundai ІХ35 (д.н.з. НОМЕР_1 ) по просп. Героїв Сталінграда, 22 у м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей звужені і не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку у лікаря-нарколога ОСОБА_1 відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснила, що на даний момент вона проходить медикаментозне лікування від наркологічної залежності, адже раніше вживала наркотичні засоби. При цьому, лікарські препарати, які вона приймає на даний момент, продаються за спеціальним рецептом, який вона отримує у клініці, де проходить лікування. Чи попереджав її лікуючий лікар про заборону керування транспортним засобом під час вживання призначених їй препаратів вона не пам`ятала, а тому пройти огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння вона відмовилась.

Адвокат Туровський В.В. звернувся до суду з клопотанням, в якому, посилаючись на порушення, допущенні працівниками поліції при оформленні адміністративного матеріалу, а також з огляду на долучену ним відповідь на адвокатський запит, зі змісту якої вбачається, що призначені ОСОБА_1 лікарські засоби є наркотичним анальгетиком та синтетичним агоністом опіоїдів, однак при його застосуванні відсутня виражена ейфорія, в той же час прийом вказаного препарату може визначатись тестами як опіат, а тому просив закрити провадження за відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 цього Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

Зокрема, пунктом 3 Порядку передбачено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з пунктом 10 Порядку огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ України.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 № 1413/27858 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до пункту 12 Інструкції №1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє, цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п. 7 розділу ІІІ Інструкції №1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Крім того, статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу.

Відповідно до вимог вказаної статті у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені, зокрема: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за №1496/27941 (далі - Інструкція №1376).

Тобто, Інструкцією №1376 встановлено порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначено порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції №1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» згаданий суд зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №0011782, складеному о 22:40 на вул. Петра Запорожця, 20 у м. Києві (КНП «КМНКЛ «Соціотерапія»), вбачається, що 11.01.2021 приблизно о 21:10 ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки Hyundai (д.н.з. НОМЕР_1 ) по просп. Героїв Сталінграда, 22 у м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей звужені і не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя.

Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовилась в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у лікаря-нарколога за адресою: вул.П.Запорожця, 20 у м. Києві (КНП «КМНКЛ «Соціотерапія»).

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що вони були свідками відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я.

У протоколі зазначено про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, а також положень ст. 268 КУпАП, та про вилучення у водія ОСОБА_1 водійського посвідчення НОМЕР_2 і видачу їй тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом НОМЕР_3 .

Крім того, у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» зазначено «надам пояснення в суді».

Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердила, що зі змістом протоколу ознайомлена, копію протоколу отримала. Протокол не містить будь-яких інших пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди з його змістом. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення щодо незгоди з її змістом ОСОБА_1 не заявляла.

Під час судового провадження стороною захисту не надано суду доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 оскаржувала у встановленому законом порядку дії працівників поліції за фактом складання протоколу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №011782 складено відповідно до положень ст. 256 КУпАП та Інструкції №1376, та є належним, допустимим та достовірним доказом у справі, який сумніву в суду не викликає.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується дослідженими судом доказами, що містяться у справі про адміністративне правопорушення, зокрема:

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які, кожен окремо, засвідчили своїми підписами відмову водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння;

- відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського №АА00661 та №АА00676, з якого вбачається, що на пропозицію лікаря-нарколога надати добровільну згоду на проходження медичного огляду у зв`язку з ймовірним перебуванням водія у стані наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, ОСОБА_1 , перебуваючи у лікаря-нарколога за адресою: вул. П.Запорожця, 20 у м. Києві (КНП «КМНКЛ «Соціотерапія»), в присутності двох свідків відмовиласься пройти такий огляд, у зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, пункт 1.3 Правил передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 Правил встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 Правил зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За невиконання вимог пункту 2.5 Правил передбачено адміністративну відповідальність за ст. 130 КУпАП.

В рішенні Європейського суду з прав людини у складі його Великої палати по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодилась нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно норм, встановлених законами держави Україна.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння - «зіниці очей звужені і не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя», які були виявлені працівниками поліції 11.01.2021 у ОСОБА_1 , в розумінні п. 4 розділу 1, п. 12 розділу 2 Інструкції №1452/735 є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи сторони захисту про те,що ОСОБА_1 проходить медикаментозне лікування від наркологічної залежності, що свідчить про відсутність у неї стану наркотичного сп`яніння судом не приймаються до уваги з огляду на те, що протокол стосовно ОСОБА_1 складено за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (пункт 2.5 Правил дорожнього руху), а не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (підпункт «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху), з огляду на що вказані твердження захисника суд вважає безпідставними.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами у справі, які повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні, а тому не знаходить підстав для закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, про що наголошував у судовому засіданні захисник Туровський В.В.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, суд розцінює як обраний нею спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки такі твердження повністю спростовуються встановленому в ході судового розгляду, та доказами, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено безальтернативний вид стягнення, а саме штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а тому суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, наведений у ст. 5 вказаного Закону.

З огляду на викладене, керуючись статтями 401, 130, 221, 276-280, 283-287 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення їй постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя А.В. Касьян