Справа № 755/7069/15-п
Провадження №: 3-в/755/58/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" серпня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В. розглянувши заяву адвоката Винокурова Олександра Вікторовича, в інтересах ОСОБА_1 , про визнання постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КпАП), такою, що не підлягає виконанню установила :

Суть питання, що вирішується і за чиєю ініціативою воно розглядається

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 травня 2015 року у справі № 755/7069/15-п ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляд позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки без оплатного вилучення транспортного засобу; стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,03 мінімальної заробітної плати, що становить 36 гривень 54 копійки.

Судове рішення умотивоване тим, що 21 березня 2015 року о 03 годині 50 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем Ореl, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Миропільській у м. Києві, з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КпАП.

Про складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та наявність рішення суду, яким ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами, останній дізнався лише у березні 2021 року, оскільки насправді транспортним засобом Ореl, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , а тим більше у стані наркотичного сп`яніння, він ніколи не керував.

Належне ОСОБА_1 посвідчення водія було ним загублене (втрачене) у серпні 2014 року. Після втрати водійського посвідчення до компетентних органів із повідомленням про його втрату до березня 2021 року він не звертався, оскільки власного автомобіля у нього немає і в період з 2014 року по 2021 року транспортними засобами він не керував і не користувався.

Наприкінці лютого 2021 року ОСОБА_1 вирішив придбати транспортний засіб для власного використання, у зв`язку із чим виникла необхідність відновлення загубленого у 2014 році водійського посвідчення.

2 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві із заявою про втрату водійського посвідчення, яка зареєстрована до Єдиного обліку (ЄО) за номером 13336 від 02.03.2021 року, що підтверджується листом Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві від 09.03.2021 року № 3015/125/50/05-21.

В усній формі працівники Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві повідомили, що у випадку, якщо посвідчення, водія було загублене, а не викрадене, то з метою виготовлення дубліката посвідчення водія звертатись необхідно до територіальних сервісних центрів МВС України.

З метою отримання дублікату втраченого водійського посвідчення, ОСОБА_1 звернувся до територіального сервісного центру (ТСЦ) МВС України, де йому повідомили, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР), у ЄДРСР міститься постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 14 травня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КпАП, а тому для виготовлення дублікату водійського посвідчення необхідно складати кваліфікаційний іспит.

У зв`язку із зазначеними обставинами, з огляду на те, що насправді ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягався і взагалі в період з 2014 року по сьогоднішній день не керував транспортними засобами, він звернувся до Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві із заявою про вчинення невідомою йому особою кримінального правопорушення та проведення уповноваженими працівниками поліції відповідної перевірки викладений у ній обставин.

Однак листом Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві від 02.04.2021 року № 3960/125/50/-2021 за результатом повідомлення про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_1 повідомлено про відсутність правових для здійснення кримінально-правової перевірки викладених у ньому обставин.

Таким чином, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення від 21.03.2015 р., відомості з якого покладені в основу постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 14 травня 2015 року у справі № 755/7069/15-п транспортним засобом автомобілем з д.н.з, НОМЕР_2 , керував не ОСОБА_1 , а інша особа, яка знайшла належне ОСОБА_1 посвідчення водія та пред`явила його інспекторам поліції.

Копію постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 14 травня 2015 року у справі № 755/7069/15-п представник (захисник) ОСОБА_1 - адвокат Винокуров О.В. отримав 11 травня 2021 року.

Отримати копію протоколу про адміністративне правопорушення від 21.03.2015 року щодо ОСОБА_1 , який покладений в основу постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 14 травня 2015 року у справі № 755/7069/15-п не виявилось можливим, у зв`язку зі знищенням на даний час матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Встановити свідків, зазначених у постанові суду, а саме - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , також не виявилося можливим у зв`язку із недостатністю ідентифікуючих даних цих свідків.

У зв`язку із відсутністю та знищенням будь якої доказової інформації, на підставі якої винесена постанова Дніпровського районного" суду міста Києва від 14 травня 2015 року, не є можливим її апеляційний перегляд.

Разом з тим, за результатом вивчення вищевказаної ситуації та отриманням інформації на адвокатські запити, встановлені обставини та підстави для звернення до суду із заявою про визнання постанови такою, що не підлягає виконанню, яка обґрунтовується тим, що відповідно до ст. 303 КпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

13 квітня 2021 року адвокатом Винокуровим О.В. в інтересах ОСОБА_1 було направлено запит до Управління патрульної поліції у м. Києві щодо надходження на виконання УПП у м. Києві постанови Дніпровського районного суду м. Києва щодо ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП та щодо внесення даної інформації до інформаційної бази УПП у м. Києві.

Відповідно до листа Управління патрульної поліції у м. Києві від 22 квітня 2021 року № 790-аз/41/11/4/02/-2021 у відповідь на адвокатський запит повідомлено, що згідно наявних облікових даних постанова суду про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП до УПП у м. Києві станом на 19.04.2021 року не надходила.

13 квітня 2021 року адвокатом Винокуровим О.В. в інтересах ОСОБА_1 було направлено запит до Дніпровського районного суду м. Києва щодо звернення постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 14 травня 2015 року у справі № 755/7069/15-п на виконання до органів Національної поліції за даними автоматизованої системи документообігу суду «Д-3» чи журналу звернень постанов до виконання.

Відповідно до листа Дніпровського районного суду м. Києва від 22.04.202 № 3/7713 у відповідь на адвокатський запит вбачається, що за результатом перевірки автоматизованої системи документообігу суду «Д-3» встановлено, що інформація про направлення постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 14 травня 2015 року у справі № 755/7069/15-п на виконання до органів Національної поліції відсутня.

Також було направлено адвокатський запит Голови Комісії з припинення УДАІ ГУМВС України у м. Києві (адреса за даними ЄДРПОУ - 01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 54) щодо можливого надходження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 14 травня 2015 року у справі № 755/7069/15-п на виконання до органів УДАІ, однак лист повернувся з поміткою про відсутність адресата за зазначеною адресою.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що з дня винесення постанови минув строк понад три місяці (а в дійсності минуло більше 6 (шести) років) і постанова не була виконана, - вона підлягає визнанню такою, що не підлягає виконанню на підставі ст. 303 КпАП.

Позиція сторін

У судовому засідання ОСОБА_1 та Винокуров О.В. заяву підтримали просили задовольнити та визнати указану постанову такою, що не підлягає виконанню.

Мотиви, з яких виходив Суд при ухваленні постанови, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із даного питання

Суд дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 317 КпАП (в редакції чинній на день прийняття постанови про позбавлення особи спеціального права) постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів внутрішніх справ, зазначеними у пунктах 2 і 3 частини другої статті 222 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 317 КпАП (в редакції чинній в цей час) постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 КпАП (в редакції чинній на день прийняття постанови про позбавлення особи спеціального права) водії транспортних засобів, судноводії і особи, що порушили правила полювання, вважаються позбавленими спеціального права з дня винесення постанови про позбавлення цього права. Якщо зазначені особи, які позбавлені спеціального права, ухиляються від здачі документа, що посвідчує це право, то строк позбавлення їх спеціального права обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа.

В цій справі заявник просить припинити виконання постанови у порядку ст. 303 КпАП, що умотивовує фактом її незвернення до виконання протягом трьох місяців.

У той же час, слід відмітити, що ст.303 КпАП регламентовано давність виконання постанов про накладення адміністративних стягнень.

Так, в редакції ст. 303 КпАП (в редакції чинній на день прийняття постанови про позбавлення особи спеціального права) не підлягає виконанню постанова про накладення

адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Згідно ст. 303 КпАП (в чинній редакції) не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Статтею 302 КпАП (в чинній редакції) визначено умови припинення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

А саме визначено, що за наявності обставин, зазначених у пунктах 5, 6 і 9 статті 247 цього Кодексу, орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання.

У пунктах 5, 6 і 9 статті 247 цього Кодексу визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Тобто, у разі наявності обставин визначених ст. 303 КпАП (давність виконання постанов про накладення адміністративних стягнень) ці обставини не підлягають окремому установленню органом (посадовою особою), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, адже такий судовий акт, апріорі, не підлягає прийняттю до виконанню компетентними органами.

Стаття 303 КпАП не містить у собі формулювань типу, що орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення визнає постанову про накладення адміністративного стягнення, такою, що не підлягає виконанню, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Інакше кажучи виконання за ним не може бути розпочате, у силу імперативних положень ст. 303 КпАП, а тому відсутні передумови аби припиняти таке виконання.

Дії посадових осіб УПП, до яких не надходило на виконання судове рішення не можуть підпадати оцінці суду в цій справі, у порядку ст. 303 КпАП, так як порушена проблематика питання підлягає урегулюванню в порядку КАС України.

Обставин визначених у пунктах 5, 6 і 9 статті 247 КпАП на час розгляду заяви судом також не установлено, а тому відсутні підстави для припинення виконання постанови у порядку ст. 302 КпАП.

З огляду на викладене, на переконання суду, указана заява заявника не підлягає задоволенню з викладених у ній передумов.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 283-285 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя постановив :

відмовити у задоволенні заяви адвоката Винокурова Олександра Вікторовича, в інтересах ОСОБА_1 , про визнання постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КпАП, такою, що не підлягає виконанню.

С у д д я Оксана БІРСА