Справа № 135/474/21
Провадження № 33/801/663/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Корнієнко О. М.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 серпня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 13 липня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

Постановою Ладижинського міського суду Вінницької області від 13 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що судом першої інстанції не було викликано свідків за клопотанням скаржника. Також апелянт звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Крім того, постанову винесено за відсутності ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Разом з тим апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови ним отримано 21.07.2021.

ОСОБА_1 , повідомлений в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає поновленню, так як в матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували поважність причин його пропуску апелянтом.

Разом з тим, апеляційний суд згідно з вимогами статті 294 КпАП України, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 449487 від 23.04.2021 громадянин ОСОБА_1 о 15 год 05 хв цього ж дня по вул. Енергетиків в м. Ладижин керував мопедом Ямаха без номерного знаку перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. п. 2.9 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані інспектором поліції за частиною 1 статті 130 КпАП України.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 було направлено на проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП «Ладижинська міська лікарня».

Висновком лікаря КП «Ладижинська міська лікарня» підтверджено, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання марихуани.

Частиною першою статті 130 КпАП України встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд, перевіривши постанову міського суду на відповідність вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановив, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 449487 від 23.04.2021, який складений уповноваженою на те особою інспектором СРПП лейтенантом поліції Браславцем В.О., підписаний порушником; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, направленням водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, такими, що розкривають об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях останнього правопорушення, передбаченого цією статтею.

ОСОБА_1 був присутній під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та ознайомлений із його змістом, йому були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КпАП України. Однак, жодних зауважень чи незгоди зі змістом протоколу останнім не зазначено, як і не заявлено про те, що він не керував транспортним засобом, а просто стояв біля нього. Жодних доказів на підтвердження вищевказаних доводів апелянтом не надано.

А тому посилання в апеляційній скарзі на відсутність у матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом є безпідставними, та не заслуговують на увагу.

Твердження апелянта про те, що суд порушив його право на захист й доступ до суду, оскільки розглянув справу за його відсутності, апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

За загальним правилом статті 276 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Оскільки місцем вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є м. Ладижин, матеріали адміністративної справи щодо нього направлені до Ладижинського міського суду Вінницької області.

Справа призначалась Ладижинським міським судом Вінницької області до розгляду чотири рази та в матеріалах справи наявні розписки, які підтверджують, що ОСОБА_1 був повідомлений про дату та час розгляду справи заздалегідь, відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП, що в силу положень статті 268 КУпАП не позбавляє суд можливості розглянути справу без участі правопорушника.

Посилання апелянта на те, що він захворів та не міг повідомити суд про неявку чи подати клопотання про відкладення розгляду справи нічим не підтверджуються.

Натомість матеріалами справи підтверджується, що 13.07.2021 в судове засідання не з`явився ні ОСОБА_1 , ні його представник адвокат Бодачевський Р.В., а сам ОСОБА_1 не скористався своїм правом подати клопотання про відкладення розгляду справи чи представлення своїх інтересів у суді першої інстанції через захисника.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що частиною 2 статті 268 КУпАП закріплено перелік справ, у яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Справи про притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП до цього переліку не входять.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не було викликано свідків, хоча скаржник заявляв таке клопотання суд до уваги не бере, оскільки ці дані нічим не підтверджуються. Про допит зазначених осіб в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заявляв.

Відтак порушення вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України, відсутні.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 13 липня 2021 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 251, 268, 289, 294 КпАП України, Суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ладижинського міського суду Вінницької області від 13 липня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 13 липня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М .Стадник