Провадження № 3/760/6567/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Макуха А.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у м. Києві, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №221582 від 09.05.2021 року, водій ОСОБА_1 09.05.2021 року о 17 год. 20 хв. в м. Києві по пр. Любомира Гузара, 3, керував автомобілем «RENAULT 19», д/з НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря - нарколога, за адресою: м. Київ, вул. П.Запорожця, 20, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

На підтвердження вини, орган, що склав адміністративний протокол посилається на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №221582 від 09.05.2021 року за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 ; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №002484 від 11.05.2021 року з якого вбачається, що гр. ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння; CD з записом від 09.05.2021 року.

В судовому засіданні адвокат правопорушника ОСОБА_1 - захисник Ярук А.І. провину у вчинені ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнала, пояснила, що жодним чином не обґрунтовуючи свої зауваження та припущення повідомили ОСОБА_1 , що у зв`язку із підозрою перебування у стані наркотично сп`яніння йому необхідно проїхати до медичної установи задля здійснення обстеження. На що, ОСОБА_1 повідомив інспектора патрульної поліції, що наркотичні засоби не вживає взагалі та вважає, що відсутні підстави для його огляду. Так, в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, так як її підзахисний не вживав жодних наркотичних засобів. Просила закрити адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що перебуваючи в автомобілі «RENAULT 19», д/з НОМЕР_1 , були зупинені працівниками поліції, які пояснили причину зупинки водія: «не пристебнутий ременем безпеки». Після чого, ОСОБА_1 надав своє посвідчення водія, працівники поліції його тривалий час переглядали та потім повідомили про виявлені в ОСОБА_1 начебто ознаки наркотичного сп`яніння та попросили вийти з автомобіля. ОСОБА_1 заперечив щодо вживання ним наркотичних засобів, однак працівник поліції на його заперечення повідомили, що колишніх наркоманів н буває. Після чого ОСОБА_1 добровільно погодився на проходження медичного огляду у медичному закладі.

В результаті аналізу досліджених доказів, наданих пояснень та матеріалів, суд змушений прийти до висновку про те, що зібраних органами поліції доказів недостатньо для визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні інкримінованого правопорушення. Відсутність достатніх доказів тягне за собою в даному випадку недоведеність події правопорушення і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого йому діяння.

Так, відповідно до ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» та у відповідності до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Згідно з п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п.4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 вказано, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієїчи декількохознак стануалкогольного сп`яніння(крімзапаху алкоголюз порожнинирота); звуженічи дужерозширені зіниці,які нереагують насвітло; сповільненістьабо навпакипідвищена жвавістьчи рухливістьходи,мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно п.7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Суд вважає, що огляд особи ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, та є недійсним (відповідно ч.5 цієї статті), з наступних підстав.

Із протоколу про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 ААБ №221582 від 09.05.2021 року, складеного відносно ОСОБА_1 вбачається, що інспектор поліції не вказав, чи пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу, а лише зазначив про те, що ОСОБА_1 керував в стані наркотичного сп`яніння, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.5 та ч.6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакцій проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або що впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Крім того, в разі встановлення наявних підстав для проведення огляду на стан сп`яніння в ЗОЗ, встановлених ч.3 ст.266 КУпАП, відповідно до п.6 Порядку направлення та огляду №1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами,направляється поліцейськимдля проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Лише наявність вказаного направлення в матеріалах справи є відповідним доказом направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я транспортного засобу відповідно до вимог ст. 266 КУпАП для виявлення чи спростування стану сп`яніння.

При цьому, в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, необхідно звернути увагу на обов`язковість зазначення/наявності в направленні: найменування закладу охорони здоров`я, куди направляється водій; час та дата видачі/заповнення направлення; прізвище, ім`я та по батькові водія, який направляється на огляд, зазначенням дати народження та місця проживання/перебування; документа, що посвідчує особу, серія та № документа (за наявності), коли і ким виданий; виявлених ознак сп`яніння; назви та серійного номеру спеціального технічного засобу, дозволеного до застосування МОЗ та Держспоживінспекцією України; результатів огляду з зазначенням кількісного показника; серії та протоколу про адміністративне правопорушення, складеного поліцейським (в разі складання); посади, найменування підрозділу Національної поліції України, спеціального звання, П.І.Б., серія та номер службового посвідчення з підписом поліцейського, який доставив водія на огляд у заклад охорони здоров`я.

За відсутності відповідного направлення, передбаченого ч.6 ст.266 КУпАП та п.8 розділу ІІ Інструкції, вимога пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я, не є законодавчо обґрунтованою, висунута не на підставах та з грубим порушенням порядку (процедури), встановленого чинним законодавством, без дотримання матеріально-правових та процесуальних норм останнього.

Така форма направлення відсутня в матеріалах справи, та, як випливає з матеріалів, не складалась, а тому не відомо ким, на підставі чого направлявся ОСОБА_1 до медичного закладу, тобто поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, останній прибув у медичний заклад без відповідного направлення, а тому суд критично ставиться до зібраних матеріалів, як до матеріалів, які несуть доказову базу.

Окрім цього, згідно п.17 Наказу № 1452/735 від 09.11.2015 р. «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Натомість, ОСОБА_1 про зазначений висновок був повідомлений та отриманий лише 01.06.2021.

Також, із наданих до суду протоколу про адміністративне правопорушення та висновку вбачаються наявні розбіжності, а сааме міститься висновок №002484 від 11.05.2021, який нібито підтверджує перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння 09.05.2021 о 17.20 год., однак на час складання протоколу про адміністративне правопорушення №221582 від 09.05.2021 з твердження захисника Ярук А.І. були відсутні результати лабораторного дослідження біоматеріалу, а сам висновок складений лише 11.05.2021 року.

Більш того, у графі «до протоколу додається» зазначено інший висновок лікаря - нарколога, а саме №008424 та який відсутній в матеріалах справи.

Також у відповідності до положень ч.2 ст.254 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Проте, в порушення даної норми, протокол про адміністративне правопорушення було складено 09.05.2021 року, а висновок лікаря складено 11.05.2021 року.

Суд також звертає увагу, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №008424, на який орган, що склав протокол посилається як на підтвердження вини ОСОБА_1 та з якого вбачається, що гр. ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, було складено 11.05.2021 року, а спірні події, як це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення мали місце 09.05.2021 року, а в матеріалах справи міститься інший висновок №002484 від 11.05.2021. Відтак, суду не зрозуміло, коли саме ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння 09.05.2021 року чи 11.05.2021 року, та який з висновків дійсний №008424 чи №002484.

При цьому, якщо навіть припустити, що ОСОБА_1 дійсно перебував стані наркотичного сп`яніння 09.05.2021 року, то причин складення даного висновку 11.05.2021 року, тобто на два дні пізніше, не зазначено.

Таким чином, надані докази жодним чином не узгоджуються з обставинами викладеними в протоколі та з поясненнями наданими в судовому засіданні.

З наданого органом, що склав протокол та дослідженого й переглянутого в судовому засіданні CD, не вбачається доказів керування ОСОБА_1 автомобілем саме у стані наркотичного сп`яніння 09.05.2021 року.

Відповідно доп.2.9«а» ПДД, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, жодних належних та допустимих доказів того, що саме 09.05.2021 року водій ОСОБА_1 керував автомобілем у стані будь-якого сп`яніння, органом, що склав протокол не надано.

Як слідує з ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказаною статтею наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

Кваліфікувати ж дії ОСОБА_1 по інший нормі Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд позбавлений можливості, оскільки адміністративним законодавством дана можливість не передбачена, а іншого протоколу про адміністративне правопорушення відносно останнього за якою суд міг би прийняти рішення не представлено.

За таких обставин, з урахуванням того, що суд позбавлений можливості збору доказів, провадження у цій справі підлягає закриттю через відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а сам ОСОБА_1 - звільненню від адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 24, 33, 130, 221, 247, 266, 268, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Суддя : А.А. Макуха