Справа № 495/6915/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2021 року м. Білгород- Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Білгород-Дністровського РВП ГУНП України в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, не працюючого, мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №746564 від 16.08.2021 року відносно ОСОБА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 17.07.2021 року приблизно о 14:04 годині в смт Затока, вул. Приморська, 100 в закладі «Felichita», гр. ОСОБА_1 здійснював торгівлю алкогольними напоями без одержання ліцензії на провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» №222 від 02.03.2015 року.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте надав на адресу суду заяву, згідно якої просив долучити до матеріалів справи копії правовстановлюючих документів, з яких вбачається, що він не є власником кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Дослідивши матеріали адміністративної справи, наявні докази, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, законною підставою для накладення на конкретну особу адміністративного стягнення є достатні дані про вчинення цією особою правопорушення, за яке і накладається дане стягнення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Тобто, вказана стаття є бланкетною та має посилання на норми закону, а тому в протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено норми спеціального Закону (Господарський кодекс України, Податковий кодекс України), що передбачає наявність відповідного дозволу на здійснення такого виду господарської діяльності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Згідно зі ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У відповідності до ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Тобто, суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення порядку провадження господарської діяльності (ст. 164 КУпАП) в даному випадку має виступати суб`єкт господарської діяльності.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3, від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП може бути лише суб`єкт господарювання.

Таким чином, відповідно до вищезазначених норм, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 164 КУпАП необхідні бути докази того, що він здійснював господарську діяльність, а саме торгівлю алкогольними напоями без одержання ліцензії на провадження господарської діяльності, отримував від здійснення зазначеного виду діяльності дохід та здійснював вказану діяльність систематично.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №746564 від 16.08.2021 року зазначено, що ОСОБА_1 працює на посаді директора кафе «Felichita», однак, з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №94343739 від 11.08.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 не є власником зазначеного вище кафе, а згідно договору оренди приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », орендарем цього кафе є ТОВ «Море щастя» керівником якого є ОСОБА_2 .

Отже, в розумінні чинного законодавства ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання,тобто не здійснює господарську діяльність та не зареєстрований відповідно до закону як підприємець, він навіть не є власником або орендарем кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якому, як зазначено в адміністративному протоколі здійснювався незаконний продаж алкогольних напоїв.

Окрім того, в рапорті та в Наказі №5013-п від 16.07.2921 року Головного управління ДПС в Одеській області «Про проведення фактичної перевірки закладу «Felichita», адреса даного закладу зазначена: АДРЕСА_1 , натомість згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №94343739 від 11.08.2017 року вбачається, що адреса даного закладу: АДРЕСА_1 .

Вказівка в протоколі про адміністративне правопорушення ВАБ №746564 від 16.08.2021 року, що 17.07.2021 року приблизно о 14:04 годині в смт Затока, вул. Приморська, 100 в закладі «Felichita», гр. ОСОБА_1 здійснював торгівлю алкогольними напоями без одержання ліцензії на провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» №222 від 02.03.2015 року та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, не є доказом вчинення ним адміністративного правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26.04.2018 (справа №338/1/17).

Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості щодо того чи вилучалися алкогольні напої та місцезнаходження даних алкогольних напоїв, у разі їх вилучення, адже санкція цієї статті передбачає конфіскацію товару, внаслідок вчинення правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №746564 від 16.08.2021 року не відповідає вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, наданий рапорт працівника поліції та направлення Головного управління ДПС в Одеській області на фактичну перевірку закладу «Felichita», не встановлює безпосереднього факту здійснення господарської діяльності, що полягає у продажі алкогольних напоїв, отримання доходу пов`язаного з продажом таких товарів.

Інших доказів на підтвердження обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні дані, які б вказували про факт продажу (реалізації, збуту) алкогольних виробів, отримання прибутку від такого продажу, відсутні належні докази кому саме здійснювався продаж таких виробів, а також не надано доказів на підтвердження того, що дії ОСОБА_1 , які передували складенню протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП носили систематичний характер, а продаж алкогольних чи інших виробів ним здійснювався з певною тривалістю та регулярністю (систематичністю), та був спрямований на отримання прибутку, у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Слід зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини («Лучанінова проти України» п. 39, «Тарасов проти України» п.п. 24, 25, «Надточій проти України» п. 20-22) справи про адміністративні правопорушення в Україні традиційно кваліфікуються Європейським судом як кримінальне обвинувачення, а отже на такі справи розповсюджуються гарантії права на справедливий судовий розгляд, гарантовані ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні дані, належні та допустимі докази, які б вказували на наявність факту незаконної торгівлі алкогольною продукцією та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 164, 245, 247, 251, 266, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя