Справа № 583/1369/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Яценко Н.Г., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення разом з матеріалами, що надійшли від Охтирського ВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - установив:

07.04.2021 до Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 236716, відповідно до якого ОСОБА_1 05.04.2021 о 13-20 годин в м. Охтирка Сумської області по вул. Широкій, 71 керував автомобілем ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з велосипедом під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, в результаті чого ОСОБА_2 отримав легкі тілесні ушкодження, транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, а їх власники понесли матеріальні збитки, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що 05.04.2021 він рухався з безпечною швидкістю по вул. Гастело в напрямку вул. Широка, м. Охтирка, весь час бачив перед собою велосипедиста, як пізніше було встановлено, ОСОБА_2 , який рухався по обочині, а через деякий час, без попереджаючих знаків, останній різко змінив напрямок руху та виїхав на трасу, тому ОСОБА_1 змушений був здійснити екстрене гальмування, однак цього не вистачило для уникнення ДТП.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що рухався на велосипеді в сторону цвинтаря, через деякий час передумав їхати в даному напрямку, показав рукою знак «поворот», взявся обома руками за кермо велосипеда, пропустив два автомобіля, при чому автомобіль ОСОБА_1 він не бачив, та почав маневр розвороту в зворотному напрямку, і в цей час зіткнувся з транспортним засобом ОСОБА_1 , зазначив, що претензій до останнього не має.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дійшов наступного висновку.

Згідно п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пункт 13.1 ПДР України передбачає, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Презумпція невинуватості є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 року та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997р. передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N23-рп/2010у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення(справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доводити свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Маліге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Таким чином, в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, сукупність яких би свідчили про те, що саме в наслідок порушень п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху ОСОБА_1 сталося ДТП та допущенні порушення ОСОБА_1 знаходяться у причинному зв`язку з цією ДТП.

Згідно п. 1 ч. 1ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, зважаючи на встановлені під час судового розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності достатніх та переконливих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, доходжу висновку, що сукупністю доказів у справі не доведено поза розумним сумнівом скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко