Справа № 349/28/21
Провадження № 33/4808/219/21
Категорія ст.173-2 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Рибій М. Г.
Суддя-доповідач Кукурудз
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., з участю адвоката Брайляк Е.Я., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рогатинського районного суду Івано Франківської області від 05 березня 2021 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Рогатинського районного суду від 05.03.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення 19 грудня 2020 року приблизно о 15 год. 20 хв. ОСОБА_1 за місцем проживання своєї колишньої дружини, ОСОБА_2 , в с. Путятинці Рогатинського району, вчинив домашнє насильство нецензурно лаяв та ображав ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, відповідальність за що передбачено ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що постанова Рогатинського районного суду від 05.03.2021 року є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд не з`ясував усі фактичні обставини справи, взагалі не досліджував і не надавав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення. Крім цього, вказує, що суд першої інстанції безпідставно зазначив в постанові, що він хотів забрати дитину в м. Івано- Франківськ, якщо в залі судових засідань ним було вказано м. Рогатин. Також, зазначає, що саме потерпілою був спровокований даний конфлікт, оскільки вона не дозволяла йому поїхати до своїх родичів з донькою. Просить скасувати постанову Рогатинського районного суду від 05.03.2021 року, провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правовими приписами ч.1 ст.173-2 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення

Як вбачається з п.14 ч.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" №2229-VIII від 07.12.2017, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не визнав та пояснив, що в них з ОСОБА_2 невирішений спір щодо його участі у спілкуванні з дитиною. А під час його побачень з дитиною дома у ОСОБА_2 , вона його провокує, внаслідок чого виникають конфлікти. Зазначив, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не відповідають дійсності.

Однак, такі доводи ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Зокрема, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підтверджується:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення від 19.12.2020 року серія АПР18 №533819;

- відомостями з протоколу прийняття заяви про правопорушення від 19.12.2020 року;

-письмовим поясненням потерпілої ОСОБА_2 від 19.12.2020 року;

Попри невизнання вини ОСОБА_1 апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.173-2 КУпАП, є обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не в повній мірі з`ясовано обставини справи, є голослівними та такими, що повністю спростовуються матеріалами справи.

Крім цього, апеляційний суд звертає увагу на наведенні доводи апелянта ОСОБА_1 з приводу того, що дані конфлікти у нього виникають з ОСОБА_2 через те, що вона не дозволяє брати доньку до його родичів.

Однак, згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини Рогатинської районної державної адміністрації №20 від 28.07.2020 року визначено такі способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні з малолітньою дочкою, ОСОБА_3 : щочетверга, щосуботи та щонеділі з 17.00 год. до 20.00 год. за попередньою домовленістю з матір`ю та за її присутності.

Також відповідно до прослуханого аудіозапису та наданої роздруківки переписки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , апеляційний суд приходить до висновку, що в поведінка ОСОБА_1 є класичним проявом домашнього насильства залякування колишньої дружини, емоційне насильство по відношенню до неї та перекладання відповідальності за свої дії на неї.

Відповідно до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є необґрунтованими та обумовлені лише пом`якшенням своєї провини та звільненням від відповідальності взагалі.

Адміністративне стягнення накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП, відповідає положенням ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення і відповідає особі правопорушника.

З урахуванням викладеного, вважаю, що постанова суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження у справі, про що зазначає апелянт, відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Рогатинського районного суду від 05 березня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП - без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Б.І. Кукурудз