Справа № 128/2039/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2021 м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП України у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , маючого середньо-спеціальну освіту, одруженого, непрацюючого, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

права передбачені ст.268 КУпАП судом роз`яснені та особі зрозумілі,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №449584, що складений 10.07.2021 інспектором СРПП ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Безкидняком В.В., 10.07.2021 біля 18-45 год, на А/Д «М-12», сполученням «Стрий-Кіровоград-Знам`янка», 401 км, в с. Писарівка Вінницького району Вінницької області по вул. Немирівське шосе, 14, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку в КНП ЦТЗ «Соціотерпія» ВОР», чим порушив п. 2.9а ПДР, а тому його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав. Підтримав подані ним письмові заперечення відповідно до яких, 10.07.2021 він не керував автомобілем, а перебував у ньому, як пасажир. Однак працівники поліції, зупинивши автомобіль, забажали перевірити й його документи, а потім сказали, що необхідно проїхати із ними. Згодом він дізнався, що його привезли до медичного закладу, де він пройшов огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння. Під час огляду в медичному закладі свідки не залучалися. Доказами того, що він керував автомобілем є лише протокол про адміністративне правопорушення, висновок медичного огляду. Окрім того, в матеріалах справи міститься рапорт поліцейського, з якого вбачається, що на підставі звернення до працівників поліції мешканця с. Великі Крушлинці, який повідомив, що водій автомобіля «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , може керувати транспортним засобом в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Однак матеріали справи не містять жодного доказу вказаних обставин. Окрім того, висновок медичного огляду, що міститься в матеріалах справи від 10.07.2021, на підставі якого було складено протокол про адміністративне правопорушення від 10.07.2021, складено на підставі акту, який складено 10.07.2021 о 19-15 год.. Протокол також складено 10.07.2021 о 19-15, тобто до складання акту та виснвоку огляду його, ОСОБА_1 , враховуючи, що висновку передувало складання акта, а також що ще потрібен був час для повідомлення йому результатів огляду і ознайомлення із ним. Також, звертає увагу, що автомобіль був зупинений 10.07.2021 о 18-50 год. (тобто через 5 хв. після зупинки, хоча процедура розгляду справи не може займати 5 хв.), проведено огляд 18-55 год. (огляд проводився через 5 хв. з моменту направлення його на медичний огляд на стан сп"янінняна. При цьому слід врахувати відстань від с. Писарівка Вінницького району Вінницької області до КНП «Соціотерпія» в м. Вінниці, яка не могла бути подолана за такий короткий проміжок часу. Висновокі протокол про адміністративне правопорушення складені о 19-15 год. З викладеного вбачається незаконність та протиправність протоколу, оскільки його було складено до встановлення та отримання результатів його медичного огляду. Також зазначив, що при складанні протоколу йому не було роз`яснено його права та обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП. В протоколі не зазначено свідків та не додано їх письмових пояснень. З огляду на вищевикладене просив закрити провадження у справі у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Додатково в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що за кермом 10.07.2021 не перебував, оскільки перед цим він був в лікарні у зв`язку із перенесеним інфарктом, а тому попросив товариша ОСОБА_2 сісти за кермо його автомобіля та повозити його у справах. Коли працівники поліції зупинили його автомобіль, то попросили також оглянути й його документи, як власника автомобіля. Він без перешкод надав та на пропозицію працівників поліції погодився проїхати в Соціотерапію, не зрозумівши кого саме будуть направлятина огляд на стан сп"яніння, оскільки направлення нам не надавали. В Соціотерапії він пройшов огляд на стан сп"яніння, за результатами якого начебто виявлено у нього в сечі канабіс, хоча він ніколи не вживав будь яких наркотичнихзасобів. Потім працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 суду показав, що 10.07.2021 ОСОБА_1 попросив його повозити на його автомобілі, оскільки він після інфаркту за станом здоров"я не міг керувати автомобілем. Він погодився і возив ОСОБА_1 у справах. ОСОБА_1 сидів збоку на пасажирському сидінні. Працівники поліції зупинили автомобіль, нічого не пояснюючи, почали складати якісь документи та запропонували поїхати нам в Соціотерапію для проходження огляду на стан сп"яніння. Там взяли аналізи у ОСОБА_1 та склали протокол відносно нього.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положенням пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху України), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст.251 КУпАП).

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення працівники поліції надали до суду протокол про адміністративне правопорушення, висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №1682 від 10.07.2021 відносно ОСОБА_1 , направлення на огляд ОСОБА_1 , рапорт.

Матеріали відеофіксації правопорушення на вимогу суду надані не були.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Наявний в матеріалах справи рапорт працівника поліції, який є зацікавленою особою, не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення. При цьому, суд звертає увагу на те, що у вказаному рапорті працівником поліції вказано, що під час несення служби в с. Великі Крушлинці до них звернувся місцевий мешканець та повідомив, що водій автомобіля «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , їздить неадекватно по селу на великій швидкості.

Інших, будь яких доказів того, що саме ОСОБА_1 10.07.2021 приблизно о 18-45 год. керував автомобілем «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , до матеріалів справи не долучено.

В силу частини 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп2010 визначено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Згідно вимог статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію прозахист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та спростовують презумпцію його невинуватості, а усі сумніви щодо керування ОСОБА_1 10.07.2021 о 18 год 45 хв транспортним засобом «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , суд тлумачить на користь останнього відповідно до положень ст. 62 Конституції України.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 , правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таких доказів не здобуто і під час судового розгляду справи, суд трактує всі сумніви на користь особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення і, оцінивши вищенаведені докази в їх сукупності, доходить висновку про відсутністьподії і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо якої відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №449584 від 10.07.2021, а тому провадження в справі слід закрити.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 221, 245, 251, 256, 276, 278, 283, 284, 287, 289, 294 КпАП України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі № 128/2039/21 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області.

Суддя Л.П. Шевчук