Справа № 658/1478/21
провадження № 3/658/745/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року м.Каховка Херсонської області

Суддя Каховського міськрайонного суду Херсонської області Марків Т.А., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 Каховського РВП ГУНП в Херсонській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, адреса реєстраційного обліку місця проживання: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах справи відсутній),

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03 травня 2021року серії ДПР18 № 155459, 03 травня 201 року о 01.35 год. по вул. Шкільній в с.Роздольне Каховського району ОСОБА_1 керував транспортним засобом легковим автомобілем «Nissan Primera» (державний номерний знак НОМЕР_1 ) з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. На вимогу працівника поліції водій, відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Будь яких заяв чи клопотань від нього не надходило.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Крамський Д.О. надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якого просив закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Дії ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення кваліфіковано як порушення вимог п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Судом встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучено відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

В досліджених під час судового розгляду відеозаписах, які є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь якої особи, не відображено того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом - легковим автомобілем. В своїх поясненнях останній категорично заперечував факт керування трансопртним засобом.

Долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 також не підтверджують керування ОСОБА_1 автомобілем, оскільки зазначені свідки залучені працівниками поліції під час пропозиції ОСОБА_1 пройти медичний огляд.

Верховний Суд у справі № 338/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху України працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення ПДР України, відповідно до ст. 251 КУпАП працівники мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Також слід зауважити, що Верховний Суд у справі № 489/4827/16-а (постанова від 15 квітня 2020 року) зробив остаточний висновок, що рапорт інспектора не може вважатись об`єктивним доказом порушення, не може слугувати доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки поліцейський у спірних правовідносинах виступає в якості суб`єкта владних повноважень, який зацікавлений у розгляді справи.

Таким чином, до рапортів працівників поліції Суходольського В., СорокоськогоО., ВолошинаО., ОСОБА_4 відповідно до яких ними було помічено автомобіль Нісан, який проїхав повз них та водієм якого виявився ОСОБА_1 , суд ставиться критично, оскільки на долучених відеозаписах факт руху транспортного засобу «Nissan Primera» (державний номерний знак НОМЕР_1 ), його переслідування не зафіксовано.

Відповідно до вимог ст.ст. 31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Транспортний засіб мав бути зупинений, тобто до самої зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли він рухається, коли ж особа перебуває біля свого транспортного засобу склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом.

Будь яких інших доказів, які підтверджували б факт керування ОСОБА_5 транспортним засобам - автомобілем «Nissan Primera» (державний номерний знак НОМЕР_1 ) матеріали справи не містять.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14лютого 2008 року у справі «Кобець проти України».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Також, в справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Суб`єктом порушення вимог про заборону керування транспортними засобами в стані сп`яніння є лише водій, тобто особа, яка керує транспортним засобом, якою не був ОСОБА_1 .

Необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення (ст. 280 КУпАП).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та те, що ОСОБА_1 не погоджувався із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, категорично заперечував факт керування автомобілем, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена достатніми, допустимими та достовірними доказами.

З огляду на викладене, наявні у адміністративних матеріалах докази не є такими, що «поза розумним сумнівом» доводять винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому справа підлягає закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 10,

130, 268, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена.

Апеляція на постанову подається протягом десяти днів з дня її винесення до Херсонського апеляційного суду через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Суддя Т.А. Марків