Провадження № 3/761/4194/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Рибак М.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києвівідносно

ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого директором ТОВ «ПодШоффе», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

30.03.2021 року о 01 год. 50 хв., ОСОБА_1 перебуваючи на робочому місці ТОВ «ПодШоффе» в м. Київ, вул. Пушкінська, 45/2, здійснював приймання відвідувачів в закладі громадського харчування, чим порушив вимоги пп. 1,3 п. 1 постанови КМУ від 09.12.2020 року № 1236, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно з ст. 44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 щодо протоколу заперечив та зазначив, що зазначені в протоколі порушення не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Конституційний Суд України в своєму рішенні у справі №1-14/2020(230/20) від 28 серпня 2020 року, за конституційним поданням Верховного Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом.

SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», положень частин першої, третьої статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», абзацу дев`ятого пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» наголошує, що обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина є можливим у випадках, визначених Конституцією України. Таке обмеження може встановлюватися виключно законом - актом, ухваленим Верховною Радою України як єдиним органом законодавчої влади в Україні. Встановлення такого обмеження підзаконним актом суперечить статтям 1, 3, 6, 8, 19, 64 Конституції України.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, в матеріалах справи відсутні, докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 є відповідальною особою за дотримання вимог ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та, що він дійсно допустив вказані правопорушення.

Крім того, вказані в протоколі порушення, за вчинення яких було складено протокол відносно ОСОБА_1 встановлені підзаконними актами, що суперечить статтям 1, 3, 6, 8, 19, 64 Конституції України, тому суд приходить до висновків про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст.ст. 44-3, 247, 280,283,284 КУпАП суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3КУпАП закрити за відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва

СУДДЯ М.А. РИБАК