Справа № 438/361/21
Номер провадження 3/438/246/2021
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 квітня 2021 р. суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, гр. України, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу серії БД №080207 від 07 березня 2021 року 07 березня 2021 року о 22 год. 00 хв. в м.Борислав по вул. Івасюка, 1 керувала автомобілем Аudi А-100 д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому порядку з використанням приладу Драгер 6820 результат 0,33% проміле, чим порушила вимоги п.2.9а ПДР.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

В судове засідання, призначене на 26 березня 2021 року ОСОБА_1 не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила.

26 березня 2021 року суддею винесена постанова про привід ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 09 квітня 2021 року,однак привід не виконаний, разом з рапортом працівника поліції, до суду надійшо пояснення ОСОБА_1 , в якому просить відкласти розгляд справи у зв`язку із сімейними обставинами.

09 квітня 2021 рокусуддею повторно винесена постанова про привід ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 20 квітня 2021 року, однак привід повторно не виконаний.

Відповідно до частини першої статті 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачена статтею 130 КУпАП, розглядається у п`ятнадцятиденний строк із дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

За змістом частини другої статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

З огляду на те, що особа, яка притягувалася до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , отримувала повістки, була обізнанна про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить відмітка у ньому про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться за сповіщенням суду, не подавала письмових заперечень проти протоколу, її поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Крім цього, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд повинен провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» роз`яснив судам, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника. Як зазначено у вказаній постанові, оцінюючи поведінку суду, слід враховувати, зокрема, і своєчасність призначення справи до судового розгляду, а оцінюючи характер процесу та його значення для заявника, важливість предмета розгляду та ступінь ризику для заявника, наприклад, якщо йдеться про справи, що потребують оперативного прийняття рішення; трудові справи; справи, що пов`язані зі станом здоров`я заявника; справи щодо опіки над дітьми тощо.

У пункті 7 вказаної постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказав, що судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів з метою неухильного дотримання процесуальних строків. Строки розгляду справи не можуть вважатися розумними, якщо їх порушено через зайнятість судді в іншому процесі, призначення судових засідань із великими інтервалами, затягування з передачею справи з одного суду до іншого у встановлених законом випадках, безпідставне задоволення необґрунтованих клопотань учасників процесу, що спричинило відкладення розгляду справи на тривалий час, відкладення справи через її неналежну підготовку до судового розгляду, невжиття заходів щодо недопущення недобросовісної поведінки учасників справи тощо, оскільки наведені причини свідчать про низький рівень організації судочинства та безвідповідальне ставлення до виконання своїх обов`язків.

Отже, з огляду на викладене, суд не вважає причини неявки ОСОБА_1 у судове засідання поважними.

При цьому, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що такі дії правопорушника, спрямовані на умисне затягування розгляду даної справи для спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності та уникнення в такий спосіб відповідальності за вчинене правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, відсутність об`єктивних перешкод для її явки в суд та участі в судовому засіданні, суд приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду справи за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Вивчивши представлені адміністративні матеріали, встановив, що в діях останньої наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, дії останньої правильно кваліфіковано.

Статтею 130 ч.1 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, вина правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №080207 від 07 березня 2021 року 07 березня 2021 року о 22 год. 00 хв. в м.Борислав по вул. Івасюка, 1 керувала автомобілем Аudi А-100 д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому порядку з використанням приладу Драгер 6820 результат 0,33% проміле, чим порушила вимоги п.2.9а ПДР, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення складений повноважною особою і повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Крім протоколу, як вбачається з письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 07 березня 2021 року, останні підтверджують, що водій ОСОБА_1 проходила тест на стан алкогольного сп`яніння із використанням технічного засобу «Драгер» та тест показав результат 0,33 % проміле.

Також, з пояснень особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 встановлено, що остання визнала, що 07 березня 2021 року о 22 год. 00 хв. в м.Борислав по вул. Івасюка, 1 керувала автомобілем Аudi А-100 д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, оскільки випила 100 грамм горілки.

Зазначені обставини підтверджені актом на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, долученим до матеріалів справи. Із результатом огляду на стан сп`яніння проба позитивна 0,33 %. особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 була згідна.

Суд вважає, що порушення ОСОБА_1 п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №080207 від 07 березня 2021 року, знайшло підтвердження при розгляді справи.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 гривень.

Керуючись ст.ст. 33, 268, 283, 284 КпАП України, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, гр. України, проживаючу за адресою АДРЕСА_1 , визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, гр. України, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

На дану постанову протягом 10 днів може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області.

Суддя: А.Т. Слиш