Справа № 308/9829/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого,

який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 22.07.2021 року о 02.36 год. в м. Ужгород на вул. Гагаріна, 6, керуючи транспортним засобом марки «ВМW», номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу про зупинку, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка червоного та синього кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу, який в подальшому було зупинено шляхом блокування в Ужгородському районі, с. Руські Комарівці, вул. Центральна, 1, чим порушив п. 2.4, 8.9б Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У суд ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі щляхом розміщення оголошення про його виклик на веб-порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду від нього не надходило, т

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вживає заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому враховуючи наведене та вимоги ст. 268 КУпАП вважаю можливим розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст. 34-35 КУпАП, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 122-2 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується також матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №187127 від 22.07.2021 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО №4520265 від 22.07.2021 відносно ОСОБА_1 за ч.6 ст. 121 КУпАП, копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №542392 від 22.07.2021р., який складено відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, рапортом працівника поліції від 24.07.2021.

Наведені вище докази, досліджені судом, в своїй сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, відтак вважаю, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Виходячи з викладеного, враховуючи дані про особу правопорушника, у сукупності із обставинами справи та ступенем тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454,00 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 153 (сто п`ятдесят три) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 454,00 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.Б. Шумило