ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/483/21 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І., розглянувши 27 серпня 2021 р. в м. Тернополі з участю особи, що притягується до адмінвідповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Поморянського В. С. адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не працює,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову місцевого суду скасувати, закривши провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Зокрема, просить поновити строк на апеляційне оскарження у зв`язку із тим, що в судовому засіданні під час винесення ухвали не був присутній, а копію постанови отримав 28 липня 2021 року.

Зазначає, що місцевий суд, розглянувши справу у його відсутності, порушив його право на захист.

Що стосується суті оскаржуваної постанови, то апелянт зазначає, що місцевий суд прийшов до хибного висновку про наявність у його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що відповідно до абзаців 1, 2, 3, 4 пункту 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", судам слід врахувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стверджує, що в день вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення він не керував транспортним засобом. Дана обставина, окрім іншого, підтверджується відсутністю відеоматеріалів із службового автомобіля поліцейських, на яких було б зафіксовано факт керування автомобілем по вул. Протасевича у м. Тернополі. При цьому посилається на те, що наявні відеозаписи є сфальсифікованими та містять лише запис його розмови з працівниками поліції.

Звертає увагу на те, що відомості, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №200726 від 26 червня 2021 року, не відповідають дійсності, тому даний протокол не є належним доказом по справі.

Зокрема, в протоколі невірно зазначено час (03 год. 50 хв.) та місце вчинення адміністративного правопорушення. Також не зазначено технічного засобу, яким було нібито зафіксовано факт керування ним автомобілем.

Наголошує на тому, що роздруківки з технічного приладу "Драгер" є сфабрикованими, оскільки за першим разом прилад не показав його перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Поморянського В. С., які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити з наведених в ній підстав, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження рішення місцевого суду за апеляційною скаргою від 03 серпня 2021 р. слід поновити, в задоволенні апеляційної скарги - відмовити, оскільки прийняте судом рішення є законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи те, що під час винесення постанови судом першої інстанції ОСОБА_1 присутній не був, та те, що копію рішення отримав - 28.07.2021, що підтверджується відміткою на заяві про ознайомлення з матеріалами справи, і апеляційну скаргу подав 03 серпня 2021 року, вважаю за можливе поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Що стосується суті розглянутої апеляційної скарги, то ОСОБА_1 як особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, у визначений законом термін скористався своїм правом на апеляційне оскарження, де йому надана можливість повністю використати весь обсяг прав, передбачених КУпАП, щодо дослідження обставин справи для забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності та вирішення її в точній відповідності із законом та для використання професійної правничої допомоги у тому числі.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови 26 червня 2021 року о 03 год. 00 хв. по вул. Протасевича, 16 у м. Тернополі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Dacia Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу - газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», ARBF-0422 (повірка дійсна до 15.10.2021 року), на табло якого висвітлило результат 1,57 % проміле. Однак, водій з вказаним результатом був незгідний, після чого огляд проводився в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР. Згідно висновку лікаря за №256 від 26 червня 2021 року, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Тим самим ОСОБА_1 порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, склад якого передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 червня 2021 року інспектором взводу №2 роти №3 БУПП в т/о ДПП Смітюхом В. Т. була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №484358, згідно якої ОСОБА_1 26 червня 2021 року о 03 год. 00. хв. в м. Тернополі по вул. Протасевича, 16 керував транспортним засобом «Dacia Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , в якого в темну пору доби не працювала підсвітка державного номерного знаку, чим порушив п. 2.9 (в) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_1 спростовується переглянутим в судовому засіданні суду апеляційної інстанції відеозаписом із відеореєстратора службового автомобіля поліцейських, з якого вбачається, що даний автомобіль рухався вулицями Тернополя попереду автомобіля працівників поліції, а не знаходився в нерухомому стані, як стверджував апелянт.

Разом із тим, на запитання головуючого судді: "Хто саме керував даним транспортним засобом?", ОСОБА_1 відповів, що керувала інша особа, при цьому назвати яку відмовився. Інших осіб в даному транспортному засобі не було.

Варто врахувати, що, як вбачається з відеозапису із нагрудних камер поліцейських, після зупинки транспортного засобу працівники поліції підійшли до дверей зі сторони водія та почали спілкуватись з ним через відчинене вікно. Відповідно працівники поліції мали можливість пересвідчитись, хто саме перебував на водійському сидінні за кермом.

Доводи апелянта про те, що наявний відеозапис є сфальсифікованим, не беруться до уваги та, на думку суду, є такими, що надані з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки, як вбачається із даного відеозапису, марка, модель та номерні знаки автомобіля - «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_1 тотожні транспортному засобу, який був зупинений працівниками поліції під керуванням ОСОБА_1 , що визнав і сам апелянт.

Що стосується порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9"а" Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В свою чергу дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, /далі Інструкція/ огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 3 ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. п. 6, 7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

В ході спілкування з водієм та перевірки документів у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу погодився пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння на технічному приладі - газоаналізаторі "DRAGER ALCOTEST" 6810 №ARBF-0422, на табло якого висвітився показник- 1.57% (проміле), з яким він не погодився та виявив бажання пройти такий огляд в медичному закладі, де у останнього було також встановлено стан алкогольного сп`яніння.

Відтак, поліцейськими був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №200726 від 26 червня 2021 року, акт огляду на стан алкогольного сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також долучено до матеріалів справи роздруківки з технічного приладу "Драгер", за допомогою якого і проходив тест на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки, а також висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №256, складеного лікарем (фельдшерем) КНП "Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань" ТОР 26 червня 2021 року о 03 год. 50 хв., ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Зазначені обставини, які були належним чином встановлені в місцевому суді під час розгляду справи, підтверджуються і долученими до матеріалів справи відеозаписами, з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, за результатом якого у нього було виявлено 1,57% проміле, з чим він не погодився та виявив бажання пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, де також у нього був встановлений стан алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено технічний засіб, за допомогою якого здійснено долучений до матеріалів справи відеозапис, не можуть бути взятими до уваги, оскільки відповідно до вимог ст. 256 КУпАП вказана інформація не є обов`язковою для зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення. Ці вимоги стосуються лише випадків, передбачених ст. 283 КУпАП (зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення).

Доводи апеляційної скарги про те, роздруківки з технічного приладу "Драгер" є сфабрикованими, оскільки за першим разом прилад не показав перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння спростовуються змістом даних роздруківом, які містяться в матеріалах справи та з яких вбачається, що в обох випадках в крові ОСОБА_1 було 1.57% (проміле) алкоголю.

Твердження апелянта, що в протоколі невірно зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, є надуманими, оскільки будь-яких заяв, зауважень, скарг при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення чи після його оформлення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував, а зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у його достовірності не викликає. Крім цього, дата вчинення адміністративного правопорушення ідентична даті - 26.06.2021, яка зазначена на відеозаписі із нагрудних камер поліцейських.

Всі інші доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, інших доказів, які б могли поставити під сумнів рішення суду першої інстанції, не надано.

Відповідно приходжу до остаточного висновку про те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення судом належним чином виконані вимоги ст. 33 КУпАП та адміністративне стягнення застосовано в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

За таких обставин постанова судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2021 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_1 - відмові у її задоволенні, оскільки будь-яких інших переконливих доводів, які б безумовно спростували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування постанови суду, скаржником не наведено і апеляційною інстанцією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Строк на апеляційне оскарження поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік, - без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського

апеляційного суду Г. І. Коструба