ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/1642/21 Номер провадження 33/814/535/21Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л. В. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,

з секретарем Гнітько А.М.,

з участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Коваленка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 30 липня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Книшівка Гадяцького району Полтавської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, маючий неповнолітню дитину, непрацюючий,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 30 червня 2021 року близько 14 години в с. Пирятинщина Миргородського району Полтавської області, в порушення п.2.9.г Правил дорожнього руху України, передав ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, керування автомобілем Део-Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 .

За змістом апеляційної скарги порушник просить постанову судді скасувати та закрити провадження в справі, оскільки він не був ні власником, ні володільцем автомобіля Део-Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 , а тому не міг передавати керування транспортним засобом.

При цьому стверджує, що саме ОСОБА_2 придбав цей автомобіль у іншої особи.

Звертає увагу, що справа суддею місцевого суду розглянута без його участі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення порушника та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, допитавши свідка ОСОБА_2 , переглянувши відеозапис події, приходжу до такого.

Право особи брати участь у розгляді справи і користуватися юридичною допомогою адвоката забезпечене апеляційним судом.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах.

В апеляційній скарзі не заперечуються фактичні обставини, за яких ОСОБА_2 30 червня 2021 року близько 14 години в с. Пирятинщина Миргородського району Полтавської області в стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем Део-Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 , а на місці пасажира знаходився ОСОБА_1 , який також перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи порушника про те, що він не є ні власником, ні володільцем транспортного засобу, а тому не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, є неприйнятними.

Диспозицією ч.1 ст.130 КпАП України встановлена відповідальність, зокрема, за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Приписами п.2.9.г Правил дорожнього руху України саме водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Тобто, суб`єктом такого адміністративного правопорушення є особа, яка передала право керування транспортним засобом.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Пленум Верховного Суду України у п.27 постанови №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.

Обізнаність ОСОБА_1 з фактом перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння ніким не оспорюється.

Доводи порушника про те, що саме ОСОБА_2 придбав автомобіль і керував ним як власник, є непереконливими.

Хоча таку версію порушника підтвердив в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 , проте його показання є непослідовними, суперечливими, нелогічними, спростовуються об`єктивними даними відеозапису події та дослідженими судом доказами, а тому не можуть спростувати висновки судді про винуватість ОСОБА_1 .

Так, з відеозапису події, який ніким із учасників справи не оспорюється, вбачається, що ОСОБА_1 на місці зупинки пояснював працівникам поліції коли, яким чином, а також за яку суму і у кого він придбав автомобіль Део-Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 .

При цьому ОСОБА_1 , який сам перебував у стані алкогольного сп`яніння, не заперечував факт передачі керування транспортним засобом ОСОБА_2 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, лише журився з приводу розміру штрафу та наслідків такого правопорушення і пояснював про наміри належним чином оформити придбання автомобіля.

З огляду на об`єктивний запис події та власноруч викладені пояснення ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №159820, його версія про те, що саме ОСОБА_2 є володільцем автомобіля Део-Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 ., є вочевидь надуманою і з`явилася лише під час оскарження судового рішення про притягнення до адміністративної відповідальності.

При цьому апеляційний суд враховує, що свідок ОСОБА_2 посвідчення на право керування автомобілем ніколи не отримував та жодних дій, які б свідчили про наміри зробити це, не вчиняв.

За таких обставин, з огляду на особу ОСОБА_2 , який не працює, стабільного доходу не має, не зміг пояснити мету придбання автомобіля за декілька тисяч доларів США, яким навіть не має можливості користуватися, його показання в засіданні апеляційного суду є вочевидь неправдивими.

Враховуючи наведене, суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку, що саме порушник ОСОБА_1 передав керування автомобілем особі, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.

З огляду на дотримання приписів закону працівниками патрульної поліції при складанні протоколів та суддею під час розгляду справи, вважаю обґрунтованим висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КпАП України.

Стягнення накладене у відповідності з вимогами ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КпАП України. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 30 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.