Справа № 346/1276/21
Провадження № 3/346/962/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Беркещук Б.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя АДРЕСА_1 , працюючого адміністратором №1 на гірськолижному курорті Буковель , за ст.44-3 ч.1 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №262793 від 10 березня 2021 зазначається, що ОСОБА_1 10.03.2021 року о 08 год. 40 хв. в с. Поляниця в урочищі Вишнів здійснював роботу підйомника, чим порушив вимоги постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 р. п. 93.29 (4) відповідно до протоколу №6 державної комісії ТЕБ НС.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його представник захисник Геник А.В. подав клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення , підтримавши якого в судовому засіданні пояснив, що як вбачається з матеріалів справи, зокрема, протоколу, не було додано жодних доказів, які б засвідчували факт вчинення правопорушення. Більше того, протокол було оформлено з численними порушеннями. Так, в протоколі відсутнє зазначення всіх необхідних анкетних даних свідків та понятих, які б засвідчували факт фіксації адміністративного правопорушення та того, що особою, яку притягується до адміністративної відповідальності було вчинено правопорушення передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП, а це унеможливлює виклик свідків для того, щоб вони надали свої пояснення щодо обставин правопорушення; до протоколу не долучено жодних доказів, які б встановлювали наявність або відсутність факту перебування особи, яку притягується до адміністративної відповідальності в трудових відносинах із будь яким суб`єктом господарювання, покладення на нього адміністративно-розпорядчих функцій та того, що саме до його посадових обов`язків входить визначення таймінгу та порядку роботи підвісної пасажирської канатної дороги №1, не було надано жодних доказів на підтвердження того, що саме ця особа є суб`єктом господарювання. В пункті «до протоколу додається» відсутня будь яка інформація щодо чітко зазначених доказів якими б підтверджувався той факт, що саме особою яка притягується до адміністративної відповідальності було вчинено правопорушення передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП, а це на пряму суперечить вимогам КУпАП, зокрема ст. 251, 256 КУпАП щодо доказів та доказування наявності адміністративного правопорушення. В пункті «склад адміністративного правопорушення» зазначено тільки номер та дата прийняття Постанови Кабінету Міністрів України, яку було порушено та, в подальшому, вказано на порушення, зокрема ч.1 ст. 44-3 КУпАП. Однак вказана норма закону є бланкетною (вид норм права з точки зору рівня визначеності їх змісту).В протоколі відсутні будь- які відомості конкретного пункту нормативно-правового акту, який порушено, що в свою чергу свідчить про те, що особою, яка притягується до відповідальності, не було порушено чітко визначеної норми чинного законодавства. Крім того на момент складання адміністративних матеріалів про адміністративне правопорушення (10.03.2021 року) була відсутня норма, яка б забороняла роботу підвісних канатних доріг, а тому відсутнє порушення вимог законодавства як таке. Вказана норма була внесена 22.03.2021 року, а тому в протоколі відсутнє будь яке зазначення чітко визначеної норми законодавства, яку б порушила особа 10.03.2021 року.

Вказує, що в даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення через відсутність прямої заборони діяльності підвісних пасажирських канатних доріг. Просить провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи заперечення захисника Геник А.В., дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Диспозиція частини 1 статті 44-3 КУпАП передбачає порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на те, що суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в справах про адміністративні правопорушення, які розглядаються за відсутності сторони обвинувачення (рішення у справах «Лучанінова проти України», «Малофєєва проти Росії», «Карелін проти Росії»).

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та постанови Кабінету Міністрів України №104 від 17.02.2021 року «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» положення даних постанов стосується здебільшого до суб`єктів господарювання, тобто тих суб`єктів, які надають певні послуги населенню та здійснюють господарську діяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 ГК України, громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Згідно з ч. 7 ст. 128 ГК України, саме громадянин-підприємець зобов`язаний додержуватися вимог, передбачених статтями 46 і 49 цього Кодексу, а також іншими законодавчими актами, і несе майнову та іншу встановлену законом відповідальність за завдані ним шкоду і збитки.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, протоколу, не було додано жодних доказів, які б засвідчували факт вчинення правопорушення. Більше того, протокол оформлено з численними порушеннями, а саме: в протоколі відсутнє зазначення всіх необхідних анкетних даних свідків та понятих, які б засвідчували факт фіксації адміністративного правопорушення та того, що особою яку притягується до адміністративної відповідальності вчинено правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП, а це унеможливлює виклик свідків для дачі пояснень щодо обставин, які викладені в протоколі; до протоколу не долучено жодних доказів, які б встановлювали наявність або відсутність факту перебування особи яку притягується до адміністративної відповідальності в трудових відносинах із будь яким суб`єктом господарювання, покладення на нього адміністративно-розпорядчих функцій та того, що саме до його посадових обов`язків входить визначення таймінгу та порядку роботи підвісної пасажирської канатної дороги №1, не надано жодних доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_2 є суб`єктом господарювання.

В пункті «до протоколу додається» відсутня будь яка інформація щодо чітко зазначених доказів, якими б підтверджувався той факт, що саме особою яка притягується до адміністративної відповідальності було вчинено правопорушення передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

В пункті «склад адміністративного правопорушення» зазначено номер та дата прийняття Постанови Кабінету Міністрів України, яку було порушено та, в подальшому, вказано на порушення, зокрема ч.1 ст. 44-3 КУпАП. Однак вказана норма закону є бланкетною (вид норм права з точки зору рівня визначеності їх змісту). Диспозиції бланкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки), тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного пункту нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи. Не зважаючи на це, в Протоколі відсутні будь які відомості конкретного пункту нормативно-правового акту, який було порушено, що в свою чергу свідчить про те, що особою, яка притягується до відповідальності, не було порушено чітко визначеної норми чинного законодавства.

Окрім того до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 р. № 1236, були внесені певні зміни, а саме Постановою №230 від 22 березня 2021 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 Відповідно до вказаної постанови були внесенні зміни до статті 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 р. № 1236, зокрема: доповнено пунктом 14 відповідно до якого, забороняється робота підвісних канатних доріг. Отже. на момент складання адміністративних матеріалів про адміністративне правопорушення (10.03.2021 року) була відсутня норма, яка б забороняла роботу підвісних канатних доріг, а тому відсутнє порушення вимог законодавства як таке. Вказана норма була внесена 22.03.2021 року, а тому в протоколі відсутнє будь яке зазначення чітко визначеної норми законодавства яку б порушила особа 10.03.2021 року. У відповідності до цього в даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення через відсутність прямої заборони діяльності підвісних пасажирських канатних доріг.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

З урахуванням положень зазначеної статті та відповідно до загальних засад адміністративного права України, об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона в своїй сукупності визначають склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, та беручи до уваги, що ОСОБА_2 не є належним суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП , зокрема відповідно до матеріалів справи відсутні докази, які б вказували, що останній є найманим працівником, а тому на нього не поширюються вимоги статті 44-3 КУпАП; відповідно до вимог КУпАП відсутні будь які відомості конкретного пункту нормативно-правового акту, який було порушено, що в свою чергу свідчить про те, що особою, яка притягується до відповідальності, не було порушено чітко визначеної норми чинного законодавства; згідно із вимогами постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року та постанову КМУ №104 від 17.02.2021 року на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення взагалі не було обмежень щодо роботи підвісних пасажирських канатних доріг, вважаю, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП не доведена .

У відповідності до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 33, 44-3, 221, 245, 247, 251, 252, 256, 268, 283- 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Беркещук Б. Б.