Справа № 168/327/21
Провадження № 3/168/183/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2021 року смт Стара Вижівка

Суддя Старовижівського районного суду Волинської області Назарук О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності №1 (смт Стара Вижівка) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, до адміністративної відповідальності за аналогічною статтею КУпАП не притягався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення від 03 травня 2021 року серії ДПР18 № 228105, складеного поліцейським ОГ СВГ ВП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Антонюком М.О. вбачається, що 03 травня 2021 року о 21 год. 10 хв. в с. Любохини по вул. Гребля водій гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом (автомобілем) «ВАЗ 21013», д.н.т.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду та визначення факту алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

У поданих до суду запереченнях до протоколу ОСОБА_1 своєї вини не визнав, зазначив, що з протоколом не згідний, пояснив що 03 травня 2021 року у с. Любохини по вул. Гребля він керував мопедом і його зупинили працівники поліції. Після чого поліцейські повідомили, що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння і запропонували проїхати в медичний заклад (смт Стара Вижівка) для проходження огляду на стан сп`яніння. Він не відмовлявся від проходження тестування на стан алкогольного сп`яніння, однак не погоджувався їхати так далеко до медичного закладу. Зазначає, що коли б йому запропонували пройти тестування на алкоголь на місці за допомогою відповідного технічного пристрою, він би погодився, однак поліцейські такої можливості йому не надали, а відразу вимагали їхати до медичного закладу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, встановлено наступне.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно статті 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, підлягає встановленню чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.ст.252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діянь, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого цим кодексом, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Судовий розгляд справи повинен проводитись у межах визначених у протоколі обставин про адміністративне правопорушення, який є фактичним обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При цьому суд повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази, суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеня підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

У відповідності до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є керування саме транспортним засобом в стані сп`яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

За змістом пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з частиною 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avshar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно частини 2 статті 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Сам протокол про адміністративні правопорушення, за відсутності інших доказів, не є, на думку суду, належним і допустимим доказом в розумінні частини 1 статті 251 КУпАП.

Відповідно до частин 2, 3, 6 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015року №1452/735 (далі - Інструкція) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із пунктами 8, 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Тобто, під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, до нього долучаються докази перебування особи у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння або відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, при цьому обов`язковою умовою, яка має передувати направленню водія транспортного засобу на огляд в заклад охорони здоров`я є відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгода з результатами огляду.

Однак, як вбачається із долученого до матеріалів справи диску із розміщеними на ньому відеофайлами, поліцейським не пропонувалось ОСОБА_1 проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, як того вимагає Інструкція та стаття 266 КУпАП. При цьому поліцейським декілька раз пропонувалось ОСОБА_1 проїхати відразу в заклад охорони здоров`я в смт Стара Вижівка, що є неблизьким до місця зупинки закладом охорони здоров`я, на що останній відмовився по причині його віддаленості.

Крім того, в порушення пунктів 8, 12 розділу ІІ Інструкції, направлення ОСОБА_1 інспектором патрульної поліції до закладу охорони здоров`я не оформлялось і жодних ознак сп`яніння поліцейським не було зафіксовано в письмовому вигляді, останньому також не роз`яснювались його права, передбачені статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка є джерелом права в Україні, кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішенні спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії та права осіб, обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення.

Європейський Суд неодноразово розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КУпАП, що з огляду на суворість передбаченого покарання, не є незначними, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції (п.55 рішення у справі «Гурепка проти України» від 6 вересня 2005 року, заява N61406/00) та вважає такі адміністративні провадження по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

У даній справі судом враховується, що адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, що в декілька раз перевищує розмір мінімальної заробітної плати в Україні, разом з позбавленням права керування транспортним засобом за частиною 1 статті 130 КУпАП не є незначним, має каральний і стримуючий характер.

Таким чином, адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, може бути віднесено до «кримінального по суті» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

В даному випадку ОСОБА_1 не визнав свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, пояснив, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою, однак не хотів їхати до медичного закладу, значно віддаленого від місця його зупинки, просив надати йому можливість пройти освідування на місці з допомогою приладу драгер, на що поліцейські не реагували будь яких чином.

Вищезазначені обставини свідчать про порушення працівником поліції процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та матеріалів, долучених до нього.

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 N12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою, тощо.

Відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 статті 7 КУпАП).

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що у даній справі про адміністративне правопорушення не доведено факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки працівником поліції порушено сам порядок проходження такого огляду, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу даного адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

З огляду на вказане, проаналізувавши та оцінивши відповідно до вимог статті 252 КУпАП наведені вище обставини справи та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 8, 38, ст.247, ст.283, 284 КУпАП,

на підставі ч.1 ст.130 КУпАП, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Назарук