Справа № 353/444/21
Провадження № 3/353/190/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І., за участю секретаря судового засідання Байдюка В.І., начальника Тлумацького відділу Івано-Франківської окружної прокуратури Грищука В.І., особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумач матеріали справи, які надійшли від Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, працюючого на посаді дізнавача сектору дізнання відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 47-01/_105_/21 складеного 03 червня 2021 року головним спеціалістом відділу контролю за своєчасністю подання декларацій Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції Цюкало Р.В., ОСОБА_1 , будучи дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області, відповідно до абзацу 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» являється суб`єктом декларування, відповідно до підпункту «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія вказаного Закону, згідно примітки до ст. 56 Закону України «Про запобігання корупції» відноситься до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, не своєчасно, 05.04.2021 року, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (щорічну) за 2020 рік, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, заяв та клопотань не надходило. Повідомив, що жодних заяв та клопотань поштою не направляв, до канцелярії суду не подавав, на адресу електронної пошти суду не надсилав.

При розгляді справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не визнав та пояснив, що 03 лютого 2021 року ним було подано електронну декларацію за 2020 рік, як «Кандидат на посаду», яку було створено під час виконання дії «Натиснуто кнопку «Нова декларація на основі цієї», таким чином він помилково не замінив тип декларації, тобто «Щорічна» за 2020 рік. 05 квітня 2021 року йому зателефонували з Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області та повідомили, що він фактично не подав щорічну декларацію за 2020 рік. Цього ж дня він повторно подав «Щорічну» декларацію за 2020 рік. Вважає, що щорічну декларацію за 2020 рік він подав своєчасно, з повними та правдивими відомостями. Вказав, що у нього не було будь-якого умислу на несвоєчасне подання щорічної декларації за 2020 рік та уникнення фінансового контролю за його доходами. Декларація подана ним 03 лютого 2021 року та декларація подана ним 05 квітня 2021 року є ідентичними, окрім типу декларацій (кандидати на посаду та щорічна). Зазначає, що він сумлінно ставиться до питання декларування та виконує покладені на нього обов`язки визначені Законом України «Про запобігання корупції». Ним допущена помилка при добросовісній поведінці. Вважає, що в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Просив суд провадження у даній справі закрити у зв`язку з відсутню в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор Грищук В.І. в судовому засіданні не заперечував проти закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , вважав, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки технічна помилка в назві декларації не може вважатись умисним неподанням щорічної декларації. ОСОБА_1 добросовісно помилявся.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити у судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідальність за частиною 1 статті 172-6 КУпАП настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Листом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» звернуто увагу на те, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, містить вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як встановлено в судовому засіданні і не заперечується особами, які беруть участь у судовому розгляді, ОСОБА_1 з 05.10.2020 року прийнятий на службу в поліції та призначений на посаду слідчого слідчого відділення Тлумацького відділення поліції Коломийського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області (а.с.10).

Відповідно до наказу начальника ГУНП в Івано-Франківській області Голубоша В.В. від 01.03.2021 року № 71 о/с, рядового поліції ОСОБА_1 призначено дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області, звільнивши з посади слідчого слідчого відділення Тлумацького відділення поліції Коломийського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області (а.с. 12).

ОСОБА_1 05.10.2020 року прийнято Присягу працівника Національної поліції України (а.с. 13). Окрім того, 05.10.2020 року ОСОБА_1 підписано пам`ятку ознайомлення поліцейських, державних службовців та працівників Національної поліції України з обмеженнями, пов`язаними зі службою в поліції, та вимогами антикорупційного законодавства, а саме з вимогами Законів України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції», Кримінального кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 14, 16-17).

Так, ОСОБА_1 , дізнавач сектору дізнання відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області, є суб`єктом декларування відповідно до абзацу 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» та суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до підпункту «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону.

Згідно ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національне агентство з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції.

Згідно примітки до статті 56 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 , дізнавач сектору дізнання відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області, відноситься до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 3 "Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", суб`єкти декларування подають декларації відповідно до статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» з додержанням таких вимог: щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

За даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 03 лютого 2021 року о 12 год. 07 хв. подав електронну декларацію (Кандидата на посаду) за 2020 рік.

Цього ж дня, 03 лютого 2021 року о 15 год. 58 хв., ним було подано електронну виправлену декларацію (Кандидата на посаду) за 2020 рік (а.с. 55-62).

05 квітня 2021 року о 19 год. 07 хв. ОСОБА_1 подав електронну декларацію (Щорічну) за 2020 рік (а.с. 63-70).

Співставленням даних копій декларацій, поданих ОСОБА_1 03 лютого 2021 року о 15 год. 58 хв. та 05 квітня 2021 року о 19 год. 07 хв., судом встановлена ідентичність вказаних декларацій, окрім типу декларацій (кандидата на посаду та щорічна).

Доводи ОСОБА_1 про відсутність у нього умислу на несвоєчасне подання щорічної декларації за 2020 рік та уникнення фінансового контролю доходів заслуговують на увагу, оскільки останній зазначив, що 03 лютого 2021 року ним була подана електронна декларація за 2020 рік, однак було подано електронну декларацію за 2020 рік, як «Кандидат на посаду», яку було створено під час виконання дії «Натиснуто кнопку «Нова декларація на основі цієї» (а.с. 18-29). Таким чином ОСОБА_1 помилково не замінив тип декларації, тобто тип «Щорічна» за 2020 рік. У зв`язку з чим, 05 квітня 2021 року ним було подано «Щорічну» декларацію за 2020 рік.

У листі ГУНП в Івано-Франківській області від 06.04.2021 року № 59/108/05/38-2021 заступник начальника ОСОБА_2 відмічає те, що при подачі електронної декларації 03.02.2021 року ОСОБА_1 допустив технічну помилку та подав декларацію кандидата на посаду, однак повинен був подати щорічну декларацію за 2020 рік. Стаж служби ОСОБА_1 в органах поліції на день подачі декларації становить 0 років 03 місяці та 28 днів.

Суд приходить висновку про наявність помилки при добросовістній поведінці особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Технічна помилка в назві декларації не може вважатись умисним неподанням вказаної декларації.

Окрім цього, під час розгляду справи не було встановлено в бездіяльності ОСОБА_1 мотивів та відповідно умислу на несвоєчасне подання щорічної декларації за 2020 рік та уникнення фінансового контролю доходів суб`єкта декларування.

Таким чином, судом встановлено, що в бездіяльності ОСОБА_1 відсутні ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки у нього були відсутні мотиви вчинити порушення закону, він не бажав його порушити, поза його волею перебував свідомий допуск настання негативних наслідків від діяння, що свідчить про відсутність вини, а відтак робить неможливим притягнення його до адміністративної відповідальності за даною статтею.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 06 жовтня 2010 року (справа № 1-27/2010 про корупційні правопорушення та введення в дію антикорупційних законів) суд звернув увагу, що у ратифікованих Україною конвенціях, які є частиною національного законодавства, корупційна діяльність безпосередньо пов`язується з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні покладених на неї службових обов`язків.

Таким чином, при розгляді даної категорії справ обов`язково має встановлюватись умисний характер вчиненого. З об`єктивної сторони дане правопорушення характеризується умисною формою вини, а саме: прямим умислом, а також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб, яким суб`єкт правопорушення мав керуватись при його вчиненні.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, вказує, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також, враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суддя, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, так і у справах про адміністративні правопорушення, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Дослідивши та проаналізувавши докази у справі у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Виходячи із викладеного, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП. Оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП слід закрити, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 221, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, ч. 1 ст. 172-6, 245, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 289, 294 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір по справі про адміністративне правопорушення в сумі 454 (Чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп віднести на рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня винесення постанови через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області.

СуддяН. І. Лущак