Справа №577/534/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Гетьман В.В.
Номер провадження 33/816/379/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Могиленець А.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02 липня 2021 року, якою відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, не працюючої,

провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладання адміністративного стягнення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 4805 (чотири тисячі вісімсот п`ять) грн. 08 коп. витрат на проведення судової автотехнічної експертизи.

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 491507, 28 січня 2021 р. о 09.58 год. на дорозі в м. Конотоп по вул. Успенсько-Троїцькій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21099 д.н. НОМЕР_1 не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, не вибрала безпечну швидкість руху, не дотрималась безпечного інтервалу. Внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем ВАЗ 21072 д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , котрий рухався в зустрічному напрямку та зупинився передньою частиною автомобіля під залізничним мостом для надання переваги в русі, даному транспортному засобу. Ніхто не постраждав, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила п.п. 2.3(б), 12.1, 13.1 ПДР.

Постановою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02 липня 2021 року відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладання адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, вважаючи його необґрунтованим та таким, що протирічить фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову судді скасувати та винести нову постанову, якою визнати винуватим в ДТП ОСОБА_2 .

В обґрунтування своїх вимог вказувала про те, що вказівка судді у постанові про те, що «постанова не підлягає оскарженню», на думку апелянти, протирічить вимогам Конституції України та обмежує доступ до правосуддя.

Зазначала ОСОБА_1 також і про те, що водій ОСОБА_2 , нехтуючи правилами дорожнього руху, а саме вимогами знаку 2.5 «Перевага зустрічного руху», не зупиняючись, переваги в русі не надав, не засвідчився в безпеці та в`їхав під залізничний міст по зустрічній смузі руху, а враховуючи те, що вказані події відбувались на засніженій дорозі при наявності кучугурів снігу на узбіччях, що значно звузило проїжджу частину дороги, то на її думку, саме ОСОБА_2 своїми діями створив аварійну ситуацію, що змусило її застосувати екстрене гальмування та в подальшому призвело до ДТП.

Наголошувала, що єдиним порушенням у висновку експерта відносно неї зазначено перевищення швидкості, проте воно нічим не підтверджене, а тому такі висновки експерта, на переконання апелянтки, свідчать про його упередженість та необ`єктивність, оскільки він орієнтувався лише зі слів ОСОБА_2 , в той час як швидкість руху її автомобіля складала 40-50 км на годину, експертом не було застосовано ніяких спеціальних знань, погодні умови на час дослідження змінились, гальмівний шлях був відсутній, розрахунки не застосовувались, та навіть в частині застосування ПДР висновок експерта не може вважатись законним, оскільки дії ОСОБА_2 не відповідають вимогам пункту 15.9 ПДР.

Заслухавши думку ОСОБА_1 , яка підтримала вимоги поданої апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Згідно зі ст.124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно п.2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 12.1 ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 13.1 Правил дорожнього руху України визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, на виконання вимог зазначених статей суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за зазначених у постанові обставин ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності.

Так, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 491507 від 28.01.2021 року; схемою місця ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_2 якими підтверджується, що виконуючи вимогу знаку щодо надання переваги в русі зустрічному транспортному засобу, ОСОБА_2 зупинився перед мостом та помітив автомобіль ВАЗ 21099, що рухався у зустрічному напрямку, який почало нести боком, автомобіль став некерованим та здійснив зіткнення з його автомобілем, який знаходиться в нерухомому стані; висновком експерта, відповідно до якого в даній дорожній ситуації, в діях водія автомобіля ВАЗ 21099 д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам п.12.1 ПДР України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП та наслідками, що настали. Якщо, швидкість руху автомобіля ВАЗ 21099 д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 складала 60 км/год, яка перевищує максимальну дозволену швидкість руху у населеному пункті 50 км/год, тому в діях водія ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам п.п.12.4, 12.9 б ПДР України, які з технічної точки зору, не знаходяться в причинному зв`язку з ДТП та наслідками, що настали. В даній дорожній ситуації, в діях автомобіля ВАЗ 21072 д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 не вбачаються невідповідності вимогам пунктів ПДР України, які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. В даній дорожній ситуації, в діях водія автомобіля ВАЗ 21099 д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам п.12.1 ПДР України, які з технічної точки зору, знаходяться з причинному зв`язку з виникненням ДТП та наслідками, що настали. Якщо, швидкість руху автомобіля ВАЗ 21099 д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 складала 60 км/год, яка перевищує максимальну дозволену швидкість руху у населеному пункті 50 км/год, тому в діях водія ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам п.п.12.4, 12.9 б ПДР України, які з технічної точки зору, не знаходяться в причинному зв`язку з ДТП та наслідками, що настали. В даній дорожній ситуації, в діях автомобіля ВАЗ 21072 д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 не вбачаються невідповідності вимогам пунктів ПДР України, які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. З наданих на дослідження матеріалів адміністративної справи в даній дорожній ситуації, водій автомобіля ВАЗ 21099 д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 повинна була діяти відповідно до вимог п.12.1 ПДР України. Якщо, швидкість руху автомобіля ВАЗ 21099 д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 складала 60км/год, яка перевищує максимальну дозволену швидкість руху у населеному пункті 50км/год, тому водій ОСОБА_1 повинна була діяти відповідно до вимог п.п.12.4, 12.9 б ПДР України. В даній дорожній ситуації, діями водія автомобіля ВАЗ 21072 д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 невизначалася технічна можливість запобігання зустрічного зіткнення з автомобілем ВАЗ 21099 д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , тому, запобігання даного зіткнення визначалося односторонніми діями водія автомобіля ВАЗ 21099 д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 (а.с.40-43).

З огляду на викладене та аналізуючи вказані докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є вірним та беззаперечним.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно того, що вказівка судді у постанові про те, що «постанова не підлягає оскарженню», на думку апелянти, протирічить вимогам Конституції України та обмежує доступ до правосуддя, то суд апеляційної інстанції вважає таку вказівку суду допущеною опискою, а тому суд апеляційної інстанції не вбачає в таких діях суду порушення прав на захист та обмеження доступу до правосуддя ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_1 оскаржила дане судове рішення, та брала участь в суді апеляційної інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно того, водій ОСОБА_2 , нехтуючи правилами дорожнього руху, а саме вимогами знаку 2.5 «Перевага зустрічного руху», не зупиняючись, переваги в русі не надав, не засвідчився в безпеці та в`їхав під залізничний міст по зустрічній смузі руху, а враховуючи те, що вказані події відбувались на засніженій дорозі при наявності кучугурів снігу на узбіччях, що значно звузило проїжджу частину дороги, то на її думку, саме ОСОБА_2 своїми діями створив аварійну ситуацію, що змусило її застосувати екстрене гальмування та в подальшому призвело до ДТП, то такі доводи апеляційний суд оцінює критично, оскільки вказаним доводам була надана оцінка судом першої інстанції, з якою за наслідками перегляду, враховуючи висновок експерта, погоджується і суд апеляційної інстанції.

Щодо доводів ОСОБА_1 , що єдиним порушенням у висновку експерта відносно неї зазначено перевищення швидкості, проте воно нічим не підтверджене, то вказані доводи на переконання суду апеляційної інстанції є неспроможними, оскільки основним порушенням на яке посилався експерт як на підставу вини ОСОБА_1 у вчиненому ДТП був п. 12.1 ПДР України зі змісту якого вбачається, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, тобто апеляційний суд зазначає, що у даній обстановці варіювання швидкості у межах 40-50 км, як стверджує ОСОБА_1 та 50-60 км на годину, на яких наполягав ОСОБА_2 не має суттєвого значення, оскільки ОСОБА_1 повинна була обрати оптимальну швидкість з врахуванням дорожньої обстановки та погодних умов.

Що стосується доводів апеляційної скарги, що висновки експерта, на переконання апелянтки, свідчать про його необ`єктивність, оскільки швидкість руху її автомобіля складала 40-50 км на годину, експертом не було застосовано ніяких спеціальних знань, погодні умови на час дослідження змінились, гальмівний шлях був відсутній, розрахунки не застосовувались, та навіть в частині застосування ПДР висновок експерта не може вважатись законним, оскільки дії ОСОБА_2 не відповідають вимогам пункту 15.9 ПДР, то зазначені доводи суд апеляційної інстанції не вважає такими, що за встановлених обставин можуть вплинути на висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 .

Не можуть бути взяті до уваги і доводи ОСОБА_1 відносно того, що експерт був упереджений та орієнтувався лише зі слів ОСОБА_2 , оскільки вказані доводи спростовуються самим висновком експерта, який було проведено за клопотанням ОСОБА_1 , і у висновку експерта, в його дослідницькій частині, видно, що експерт проводив дослідження, як з урахуванням письмових показів самої ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 .

Враховуючи вказані обставини, судом при винесенні оскаржуваної ухвали зроблено належну оцінку усім доказам, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, вмотивованим та законним і не вбачає підстав для його скасування, а тому постанова суду залишена без зміни, а вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02 липня 2021 року, якою відносно ОСОБА_1 , провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладання адміністративного стягнення, залишити без змін, а її апеляційну скаргу на цю постанову без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.