ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/8052/20 Головуючий І інстанції Довготько Т.М.
Провадження № 33/818/131/21 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ по справі про адміністративне правопорушення /

14 квітня 2021 року суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,
за участю секретаря - Вакула Н.С.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - Керімова А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 15 липня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

15.05.2020 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 348623 стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Згідно з зазначеним протоколом 15.05.2020 року о 00 год. 10 хв. в м.Харкові водій ОСОБА_1 керував автомобілем Skoda Superb д.н. НОМЕР_1 по вул. Академіка Павлова, 148/1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах з порожнини рота, незрозуміла мова, порушення координації рухів. Водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотест Драгер та в закладі охорони здоров`я, відмовився в присутності двох свідків.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 15 липня 2020 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420 грн. 40 коп.
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що постанова судді незаконна та необґрунтована. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддею неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.
Зазначає, що 15 травня 2020 року він був зупинений працівниками поліції, що рухались позаду, які повідомили йому причину зупинки-непрацюючий лівий фонарь габариту його автомобіля. Свою провину визнав повністю, та погодився заплатити штраф за порушення пункту 31.4.3 ПДР України, у вигляді штрафу в розмірі 340.00 гривень. Але, під час складання інспектором УПП в Харківській області Якименком В.В. постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за порушення пункту 31.4.3 ПДР України, під`їхало ще дві машини патрульної поліції з однієї із машини патрульної поліції вийшла інспектор роти № 5 батальону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Державної патрульної поліції лейтенант поліції Аліна Рухайло, та безпідставно звинуватила його в тому, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Вказує, що свідки, які були залучені працівниками поліції та зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не вбачали в нього жодних ознак алкогольного сп`яніння, лише підтвердили факт його відмови від безпідставного та необґрунтованого проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Крім того, після його відмови від проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я в зв`язку з недотриманням карантинних заходів, та будь яких дій, щодо сприяння недопущення пошкодження здоров`я та неухилення від такого огляду - в протоколі не відображено.
Після складання протоколу про адміністративне правопорушення, від керування транспортним засобом, його відсторонено не було, що свідчить про незастосування відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП заходів забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, якщо були підстави вважати, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння
До того ж, у матеріалах справи відсутнє направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, яке передбачене п.8 Розділу II Інструкції, що свідчить про порушення процедури проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника адвоката Керімов А.З., які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, допитавши у якості свідка ОСОБА_3 , апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у його відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.
Встановивши винуватість ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суд першої інстанції послався на докази, а саме: на відомості протоколу про адміністративне правопорушення серії; відомості пояснень свідків, відомості відеозапису з бодікамер працівників поліції (арк. 1-7).

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Ст.251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, п.2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена відповідальність ст.130 КУпАП.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Крім того, відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Судовим розглядом встановлено, що 15.05.2020 року о 00 год. 10 хв. в м.Харкові водій ОСОБА_1 керував автомобілем Skoda Superb д.н. НОМЕР_1 по вул. Академіка Павлова, 148/1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах з порожнини рота, незрозуміла мова, порушення координації рухів. Водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотест Драгер та в закладі охорони здоров`я, відмовився в присутності двох свідків.

Внаслідок зазначених подій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №348623 від 15.05.2020 року за невиконання ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, крім протоколу, також підтверджується:
- письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були залучені поліцейськими в якості свідків та в своїх письмових поясненнях зазначили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я (а.с. 2-3);

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, що поліцейський в присутності двох свідків пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці з використанням спеціального технічного засобу, на що він відмовився.
- даними про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, яке здійснено в порядку, передбаченому статтею 265-2, ч.1 ст.266 КУпАП. Згідно рапорту поліцейського, після складання усіх матеріалів автомобіль залишено на місці зупинки без порушень ПДР України, що відповідає ч.3 ст.265-2 КУпАП (а.с. 6).

Судом апеляційної інстанції допитаний свідок ОСОБА_3 , який повідомив, що він не є родичем або раніше знайомим з ОСОБА_1 та лейтенантом поліції ОСОБА_5 та пояснив, що він був зупинений працівником поліції та йому було запропоновано бути свідком при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, він погодився. В подальшому ОСОБА_1 поліцейським було запропоновано пройти огляд на алкогольне сп`яніння, він відмовився. Підтримав свої пояснення, які надавав у суді першої інстанції і заперечень щодо них немає, а також підтримав письмові пояснення, які були долучені до протоколу в якості доказів та підтвердив, що з їх змістом був ознайомлений та власноручно підписав.

Для забезпечення повноти та всебічності судового розгляду судом апеляційної інстанції шляхом направлення судових повісток викликались свідок ОСОБА_4 та лейтенант поліції Рухайло А. для надання особистих пояснень, але останні не з`явились за судовим викликом. Апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості примусово доставити свідків в судове засідання, а тому відповідно до вимог чинного КУпАП виконав усі можливі дії для виклику свідків в судове засідання.

Доводи апелянта про те, що письмові пояснення свідків є неналежним доказом, оскільки письмові пояснення складені однаковим почерком апеляційний суд відхиляє, оскільки такі доводи спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_3 , який в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтвердив, що надані ним пояснення поліцейським, які містяться в матеріалах справи він власноручно підписав як протокол про адміністративне правопорушення так і пояснення, зі змістом яких був згоден.

Доводи апеляційної скарги про те, що в поясненнях свідків не вказано ознак алкогольного сп`яніння які мав ОСОБА_1 та вони не вбачали в нього жодних ознак алкогольного сп`яніння, а лише підтвердили факт його відмови від безпідставного та необґрунтованого проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння не спростовують висновків судді про вчинення ним адміністративного правопорушення. Оскільки відповідно до статті 266 КУпАП та вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» свідки залучаються поліцейським під час проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а також у разі відмови водія від проходження такого огляду.
Законом та нормативно-правовими актами не покладено обов`язку на свідків вказувати в своїх письмових поясненнях ознаки алкогольного сп`яніння які мав водій під час його відмови від проходження запропонованого поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи захисника про те, що матеріалами справи не підтверджено факту зупинення ОСОБА_1 та взагалі не підтверджено керування ним автомобілем є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 в апеляційній скарзі особисто зазначив (а.с.47), що 15.05.2020 року він рухаючись по вул. Академіка Павлова в м. Харків, керуючи автомобілем Skoda Superb д.н. НОМЕР_1 , о 00 год 10 хвилин, був зупинений працівниками поліції, що рухались позаду, які повідомили йому причину зупинки-непрацюючий лівий фонарь габариту його автомобіля. Свою провину визнав повністю, та погодився заплатити штраф за порушення пункту 31.4.3 Правил дорожнього руху України. Після чого поліцейським ОСОБА_6 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері убезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2532444, на підставі якого, було застосовано адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення пункту 31.4.3 ПДР України, у вигляді штрафу, який він сплатив.
Під час складання інспектором УПП в Харківській області Якименком В.В. постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за порушення пункту 31.4.3 ПДР України, під`їхало ще дві машини патрульної поліції з однієї із машини патрульної поліції вийшла інспектор роти № 5 батальону № 3 УПП в Харківській області ДПП лейтенант поліції А.Рухайло, якою було складено протокол про адміністративне правопорушення за невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України. (а.с. 47-57)

Аналогічні пояснення ОСОБА_1 надав і в суді апеляційної інстанції та підтвердив, що апеляційна скарга подана ним самостійно та підпис в апеляційній скарзі належить йому. Таким чином доводи захисника суперечать поясненням ОСОБА_1 та суд апеляційної інстанції ставиться критично до таких доводів захисника, розцінює їх як обраний спосіб захисту.

Безпідставними є також доводи апеляційної скарги про те, що лейтенант поліції Рухайло А. мала упереджене щодо нього відношення та безпідставно звинуватила його в тому, що він перебуває у стані алкогольного сп`янінняоскільки апелянтом дії працівника поліції в порядку передбаченому чинним законодавством, не оскаржувалися, тобто ОСОБА_1 не звертався до суду із скаргою в порядку, визначеному КАС України, хоча мав для цього достатньо часу, що унеможливлює врахування доводів апелянта з приводу незгоди з відомостями протоколу та неправомірної зупинки транспортного засобу.

При цьому, належить врахувати, що до апеляційного розгляду між ОСОБА_1 та адвокатом Матвєєвою В.С. з 24.05.2020 року був укладений договір про надання правової допомоги також з 05.04.2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Керімовим А.З. укладений договір про надання правової допомоги, що свідчить що ОСОБА_1 з травня 2020 року надавалась юридична допомога, однак він не скористався правом зі зверненням зі скаргою на дії поліцейських ні до керівництва поліції ні в порядку КАС України.

Отже, твердження апелянта, щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними твердженнями, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу. За таких обставин, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості враховувати доводи апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.

Доводи захисника про те, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не відповідає вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 року є безпідставними, оскільки форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. Цей додаток в якому розміщено зразок направлення є аналогічний тому, що міститься в матеріалах справи. (а.с. 7)

Доводи апеляційної скарги про невручення ОСОБА_1 копії протоколу, апеляційний суд відхиляє, оскільки в протоколі серії ДПР18 № 348623 від 15.05.2020 року міститься підпис ОСОБА_1 в графі про отримання ним копії протоколу про адміністративне правопорушення. (а.с. 1)
Дослідивши зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 апеляційний суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.
Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. .5 ПДР України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись статтями 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266, 268, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 15 липня 2020 року, щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков